ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2022м. ДніпроСправа № 904/8837/21

За позовом Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону, м. Київ в інтересах держави в особи Міністерства оборони України, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю " ФІРМА "ФІДЕЯ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 4 415 007,55 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Мазнов Д.С.

Представники:

від Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону: Маліцька Ю.С. посвідчення прокурор

від Міністерства оборони України: Воложаніна О.Д. витяг із наказу № 52 від 19.02.20 представник

від відповідача не з`явився

ПРОЦЕДУРА

Київська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Центрального регіону в інтересах держави в особи Міністерства оборони України звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю " ФІРМА "ФІДЕЯ" та просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції у розмірі 4 415 007,55 грн, з яких: 1 355 101,33 грн - пеня, 3 059 906,22 грн - штраф.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.12.2021.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2021 відкладено підготовче засідання на 12.01.2022.

Відповідач 10.01.2022 подав до суду відзив на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2022 відкладено підготовче засідання на 02.02.2022.

Прокуратура 24.01.2022 подала до суду відповідь на відзив.

Представник відповідача подав додаткові пояснення.

Протокольною ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2022 оголошено перерву до 08.02.2022.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2022 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 01.03.2022.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, тому судове засідання, призначене на 01.03.2022 не відбулося.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2022 призначено судове засідання на 17.05.2022.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2022 відкладено судове засідання на 21.06.2022.

У судовому засіданні 21.06.2022 розпочато розгляд справи по суті.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2022 відкладено судове засідання на 13.07.2022.

У судовому засіданні 13.07.2022 продовжено розгляд справи по суті: заслухано виступи прокурора та позивача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2022 відкладено судове засідання на 03.08.2022.

В судове засідання 03.08.2022 представник відповідача не з`явився, подав клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку із тим, що представник знаходиться на бойовому завданні до 20.08.2022.

Суд зазначає, що відповідач мав можливість залучити до участі у справі іншого представника, тому підстава, на яку посилається відповідач не є поважною причиною його неявки до судового засідання. Тому клопотання відповідача відхилено судом. Крім того, судом враховано, що клопотання аналогічного змісту вже подавались відповідачем, а сторони реалізували своє право на подання заяв по суті спору та доказів.

У судовому засіданні 03.08.2022 продовжено розгляд справи по суті: досліджено докази, наявні у матеріалах справи. Під час судових дебатів позивач та прокурор просили позов задовольнити з підстав, викладених у позові.

У судовому засіданні 03.08.2022 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція прокурора, викладена у позові

Прокурор вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання для державних потреб нафти та дистилятів (09130000-9) (авіаційний газ), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/20/60 від 28.08.2020 в частині поставки товару. У зв`язку із чим прокурором нараховано відповідачу пеню у розмірі 1 355 101,33 грн та 7 % штрафу у розмірі 3 059 906,22 грн на підстав пункту 7.3.2 договору.

Позиція позивача

Позивач письмові пояснення не надав, усно в судових засіданнях підтримав вимоги прокурора, просив позов задовольнити.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач заперечує проти позову та вказує, що прострочення виконання зобов`язання за договором виникло не з його вини, а у зв`язку з істотною зміною обставин, що передбачено пунктом 8.5 договору. В підтвердження зазначених обставин відповідачем надано висновок Київської торгово-промислової палати № 1703-4/694 від 21.12.2020 про істотну зміну обставин.

Також, відповідач вказує, що ним 24.12.2020 було направлено на адресу позивача лист щодо розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин, однак відповіді від позивача на цей лист не надано.

Відтак, відповідач вважає, що порушення термінів поставки по договору сталося не з його вини, а в результаті суттєвої зміни обставин, попередити чи вплинути на які відповідач не мав можливості.

Відповідач подав заяву про зменшення розміру штрафних санкцій, в якій просить суд у разі задоволення позову зменшити розмір штрафних санкцій на 99%.

Позиція прокурора, викладена у відповіді на відзив

Прокурор зазначає, що відповідач дізнавшись про обставини, які, на його думку, є істотними змінами обставин, ініціював розірвання договору постачання лише 24.12.2020, у той час, як за договором строк поставки - до 30.11.2020. Тому обставини, на які посилається відповідач не свідчать про відсутність його вини.

Щодо висновку Київської торгово-промислової палати № 1703-4/694 від 21.12.2020, наданим відповідачем, прокурор зазначає таке.

Зазначені у висновку в обґрунтування суттєвого ускладнення виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором обставини стосуються безпосередньо правовідносин ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ» з його контрагентом за укладеним з ним правочином. При цьому, прострочення контрагентом відповідача виконання своїх зобов`язань перед відповідачем за таким правочином є підставою для покладення на нього відповідальності за неналежне виконання зобов`язань та стягнення збитків, понесених відповідачем внаслідок такого неналежного виконання зобов`язань та не стосується правовідносин, що виникли між ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ» та Міністерством оборони України за Договором. Встановлені у висновку Київської торгово-промислової палати обставини не мають безумовний характер невідворотних та у цьому випадку не свідчать про відсутність вини ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ» під час виконання Договору № 286/1/20/60.

Також, прокурор вказує, що відповідачем не надано доказів і не доведено існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій.

Натомість під час судових засідань прокурор вказував про те, що невиконання відповідачем умов договору впливає на обороздатність країни, тому в умовах військової агресії Російської Федерації зменшення розміру штрафних санкцій є неприпустимим.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Міністерством оборони України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фідея» (постачальник) було укладено договір № 286/1/20/60 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційний газ), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 28.08.2020 (арк.с.16).

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язується постачати у 2020 році нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційний газ) (лот 6: (09131000-6) авіаційний газ (паливо для реактивних двигунів РТ та/або паливо ТС-1 для реактивних двигунів та/або паливо авіаційне для газотурбінних двигунів Джет А-1), а саме: паливо для реактивних двигунів РТ та/або паливо ТС-1 для реактивних двигунів та/або паливо авіаційне для газотурбінних двигунів Джет А-1 (далі продукція) для потреб Міністерства оборони України згідно Специфікації, а замовник забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами з специфікацією, згідно якої, найменування продукції - Паливо для реак тивних двигунів РТ (61-000-6974) та/або паливо ТС-1 для реактивних двигунів (61-000-6972) та/або паливо авіаційне для газо турбінних двигунів Джет А-1) (61-003-4718), строк постачання з 01.11.2020 по 30.11.2020, загальна кількість 2 700,00 тонн, вартість продукції без ПДВ 36 427 455, 00 грн, загальна вартість продукції з ПДВ 43 712 946, 00 грн.

Замовник має право зменшувати обсяги закупівлі за договором залежно від реального фінансування видатків (пункт 1.2 договору).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що якість продукції повинна відповідати вимогам, визначеним фізико-хімічним властивостям ГСТУ 320.00149943.007-97; ГСТУ 320.00149943.011-99; ДСТУ 4796:2007 і підтверджуватись документально в установленому порядку (паспортами, сертифікатами відповідності).

Одержувачами продукції є військові частини, склади (бази) пального, центри забезпечення пальним згідно з рознарядками Міністерства, що є невід`ємними частинами договору (пункт 2.2 договору).

Згідно пункту 3.1 договору, ціна договору становить без ПДВ 36 427 455,00 грн, крім того ПДВ 7 285 491,00 грн. Ціна договору, що підлягає оплаті становить 43 712 946,00 грн, у тому числі податок на додану вартість та вартість вантажних робіт в місцях завантаження і транспортні витрати.

Розрахунок за фактично поставлену продукцію здійснюється впродовж 30 календарних днів (за умовами надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання Постачальником до Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України належним чином оформлених документів, передбачених цим договором, але не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення поточного бюджетного року (пункт 4.1 договору).

Постачання продукції одержувачам замовника здійснює постачальник виключно за номенклатурою, у кількостях, у строки та за адресами, що зазначені в рознарядках МОУ (пункт 5.2 договору).

Відповідно до пункту 6.3 договору постачальник зобов`язаний забезпечити постачання продукції у строки, встановлені договором; забезпечити постачання продукції, згідно зі Специфікацією та якість якої відповідає умовам, установленим розділом II Договору.

Міністерством оборони України на адресу відповідача 10.12.2020 була направлена претензія, в якій зазначає, що у зв`язку із тим, що постачальником не було поставлено товар у строки, передбачені договором, Міністерством оборони України було нараховано штрафні санкції на підставі пункту 7.3.2 договору у розмірі 437 129,46 грн (арк.с.27).

Згідно пункту 7.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та договором.

Відповідно до пункту 7.2 договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань постачальник сплачує замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірах передбачених пунктом 7.3 договору.

Пунктом 7.3.2 договору передбачено, що постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості продукції, з якої допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково сплачується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 1 355 101,33 грн за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 та штраф у розмірі 3 059 906,22 грн.

Згідно пункту 10.1 договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2020 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Відтак, строк дії договору закінчився 31.12.2020.

На час прийняття рішення, доказів поставки товару сторонами до матеріалів справи не надано.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо представництва прокурором інтересів держави

Згідно зі статтею 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Київською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Центрального регіону було направлено на адресу позивача лист № 16/1842вих.21 від 15.09.2021 (арк.с.33), в якому прокурор просив надати інформацію чи вживалися претензійно-позовні заходи до відповідача.

Позивачем було надано відповідь № 298/5/2692 від 23.09.2021 (арк.с.34), в якій зазначено, що ним було направлено на адресу відповідача претензію щодо сплати штрафних санкцій, однак претензію залишено без задоволення. У звязку із значною завантаженістю, позовні роботи не проводились.

Відповідно, суд зазначає, що у прокурора були наявні підстави для звернення до суду із цим позовом.

Щодо суті позовних вимог

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2020 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (пункт 10.1 договору).

Відповідно до специфікації, строк постачання з 01.11.2020 по 30.11.2020.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав умови договору щодо поставки товару позивачу.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно пункту 7.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та договором.

Відповідно до пункту 7.2 договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань постачальник сплачує замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірах передбачених пунктом 7.3 договору.

Відповідно до пункту 7.3.2 договору постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості продукції, з якої допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково сплачується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 1 355 101,33 грн за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 та штраф у розмірі 3 059 906,22 грн.

Враховуючи, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені та штрафу у разі невиконання зобов`язань (пункт 7.2) у розмірах, передбачених пунктом 7.3 договору, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені та штрафу.

Суд не приймає доводи відповідача, викладені у відзиві, з огляду на таке.

Статтею 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Так само, за змістом статті 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доказування обставин покладається на ту зі сторін спору, яка посилається на їх існування.

За змістом статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи термін поставки між сторонами не змінювався, тому нас час підписання договору № 286/1/20/60 від 28.08.2020 кінцевий строк поставки пального був встановлений до 30.11.2020.

Зазначене свідчить про те, що відповідач знав термін поставки товару, усвідомлював власні можливості щодо забезпечення та реалізації умов договору, у зв`язку з чим, підписуючи договір № 286/1/20/60 від 28.08.2020 добровільно, на власний розсуд та на власний ризик взяв на себе зобов`язання щодо поставки пального у визначений договором строк, а також нести відповідальність у вигляді сплати неустойки у випадку прострочення виконання зобов`язання з такої поставки або не поставки.

Посилання відповідача на обставини виникнення непередбачуваних обставин, що є істотними змінами обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, а саме: порушення строків виконання Компанією CORAL ENERGY DMCC своїх зобов`язань за контрактом поставки товару «авіаційне паливо Джет-1» № CD-FF/310119, який визначено специфікацією №27/1 не заслуговують на увагу, оскільки про такі обставини ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ» повідомила Міністерство оборони України лише 24.12.2020, тобто вже після спливу кінцевого терміну поставки.

Тому, доказів того, що після укладання договору № 286/1/20/60 від 28.08.2020 були наявні обставини, які ускладнювали або унеможливлювали виконання умов договору з боку ТОВ «Фірма «Фідея» матеріли справи не містять та останнім суду не надано.

Також, суд не приймає до уваги висновок Київської торгово-промислової палати № 1703-4/694 від 21.12.2020 про істотну зміну обставин (hardship), оскільки зазначений висновок не засвідчує факт наявності обставин, які унеможливили виконання з боку ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ» своїх зобов`язань за Договором, наявності форс-мажорних обставин, тощо. Крім того, істотні зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, можуть бути підставою для зміни або розірвання договору за згодою сторін, що передбачено приписами частини першої статті 652 ЦК України, проте не звільняють від відповідальності за порушення виконання зобов`язань, як про це помилково зазначає відповідач.

Враховуючи викладене, суд перевіривши розрахунок приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 1 355 101,33 грн та штрафу у розмірі 3 059 906,22 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо зменшення суми штрафних санкцій

Відповідач просив суд зменшити розмір штрафних санкцій на 99%.

Заява мотивована тим, що штрафні санкції, які прокурор просить застосувати до відповідача, є надвеликими та такими, що можуть суттєво вплинути на майновий стан відповідача.

Вирішуючи заявлене відповідачем клопотання, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Господарський суд констатує недоведеність з боку відповідача існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, оскільки право на зменшення (за клопотанням сторони) заявлених штрафних санкцій, які нараховуються за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань, кореспондується з обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, статті 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту, на підставі належних і допустимих доказів, тоді як відповідач не надав суду відповідних доказів в обґрунтування свого клопотання.

Суд зазначає, що в провадження господарського суду Дніпропетровської області перебувають інші судові справи: 904/8743/21, № 904/8953/21, де прокурор звертався в інтересах позивача - Міністерства оборони України, а відповідачем є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ФІДЕЯ». Предмет спору стягнення штрафних санкцій за невиконання, або неналежне виконання відповідачем договорів поставки. Відповідно відповідач неодноразово допускав невиконання або неналежне виконання договорів.

Також, суд погоджується з позицією прокурора та зауважує, що невиконання відповідачем умов договору про поставку Міністерству оборони України авіаційного палива для реактивних двигунів (військової авіації) наприкінці 2021 року (тобто лише за декілька місяців до початку повномасштабної військової агресії) суттєво впливає на обороздатність держави. В умовах військової агресії Російської Федерації проти України зменшення розміру штрафних санкцій за невиконання договорів у військовій сфері на думку суду є неприпустимим.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 66 225,11 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "ФІДЕЯ" (49000, м. Дніпро, Запорізьке шосе, 28М; ідентифікаційний код 41223117) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6; ідентифікаційний код 00034022) пеню у розмірі 1 355 101,33 грн та штраф у розмірі 3 059 906,22 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА "ФІДЕЯ" (49000, м. Дніпро, Запорізьке шосе, 28М; ідентифікаційний код 41223117) на користь Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону (01014, м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8-А; ідентифікаційний код 38347014) судовий збір у розмірі 66 225,11 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15.08.2022

Суддя Я.С. Золотарьова