ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2022 року м.Дніпро Справа № 908/2246/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Кузнецов В.О.,

судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги приватного акціонерного товариства СП Фінанси та кредит, товариства з обмеженою відповідальністю "УАУ", товариства з обмеженою відповідальністю Ді.Ер.Ай., товариства з обмеженою відповідальністю Хімічні технології та компанії з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021 (повний текст ухвали складено та підписано 29.10.2021, суддя Юлдашев О.О.) у справі

про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Токмацька феросплавна компанія, м.Токмак, Запорізька область

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021 у даній справі віднесено кредиторські вимоги ініціюючого кредитора - ПрАТ Росава у розмірі 85982563,07 грн основного боргу до четвертої черги задоволення та 22 700,00 грн судового збору з першою чергою задоволено. Грошові вимоги ТОВ Ді.Ер.Ай. у розмірі 44 861 860,00 грн - відхилено. Грошові вимоги ТОВ УАУ у розмірі 2 299 200,00 грн - відхилено. Грошові вимоги ПрАТ СП Фінанси та кредит у розмірі 2 233 500,00 грн - відхилено. Грошові вимоги Компанія з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited у розмірі 21 994 800,00 грн - відхилено. Грошові вимоги ТОВ Хімічні технології у розмірі 42 635 005,75 грн - відхилено. Зобов`язано розпорядника майна вчинити певні дії.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована посиланням на відсутність підстав для визнання грошових вимог приватного акціонерного товариства СП Фінанси та кредит, товариства з обмеженою відповідальністю "УАУ", товариства з обмеженою відповідальністю Ді.Ер.Ай., товариства з обмеженою відповідальністю Хімічні технології та компанії з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited.

ІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

2.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Приватне акціонерне товариство СП Фінанси та кредит, не погоджуючись із зазначеною ухвалою, звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Аргументуючи апеляційну скаргу, заявник вказує, що докази перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" (платіжні доручення) були надіслані господарському суду в якості додатків до заяви кредитора про грошові вимоги до боржника і долучені до матеріалів справи разом із цією заявою. Крім того, належним чином завірені копії вказаних доказів були надіслані суду повторно в якості додатків до пояснення на повідомлення про розгляд кредиторських вимог від 19.10.2021. Проте, ці докази не були досліджені судом і не враховані при розгляді заяви ПрАТ "Фінанси та кредит" про грошові вимоги до боржника.

У додаткових поясненнях ПрАТ СП «Фінанси та кредит» зазначає, що ухвалу господарського суду від 30.09.2021 про витребування додаткових доказів товариством отримано 18.10.2021. Отже на виконання даної ухвали у скаржника залишалось неповних три робочі дні.

20.10.2020 на адресу господарського суду кредитором були направлені пояснення на повідомлення про розгляд кредиторських вимог від 19.10.2021, до яких додані належним чином засвідчені копії платіжних документів.

На електронну адресу господарського суду 20.10.2021 представником ПрАТ СП «Фінанси та кредит» були надіслані докази його повноважень та докази поштового відправлення пояснень апелянта суду, боржнику та розпоряднику майна.

Про намір представника ПрАТ СП «Фінанси та кредит» Бородавченко І.Б. прийняти участь у судовому засіданні, яке відбулося 21.10.2021, господарський суд окремо представником не повідомлявся, зважаючи на те, що надісланням доказів своїх повноважень, він фактично підтвердив намір прийняти участь у вказаному судовому засіданні.

Товариство з обмеженою відповідальністю "УАУ", не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати в частині відхилення грошових вимог ТОВ УАУ.

Скаржник вказує, що на виконання вимог ухвали господарського суду від 30.09.2021 ТОВ "УАУ" 20.10.2021 на адресу суду були направлені пояснення на повідомлення про розгляд кредиторських вимог від 19.10.2021, до яких були додані належним чином завірені копії платіжних документів. З наданих платіжних документів вбачається, що позикодавець (апелянт) частково здійснив перерахування позичальнику коштів за договором про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №01-12/17 віл 15.12.2017 на загальну суму 2467100,00 грн.

Боржник здійснив часткове повернення коштів за договором про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №01-12/17 від 15.12.2017 на загальну суму 2467100,00 грн: 12.09.2019 в розмірі 76 000,00 грн; 17.10.2019 в розмірі 91 900,00 грн.

З урахуванням часткового повернення коштів розмір простроченої заборгованості ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" за договором становить 2 299 200,00 грн.

Заявник апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки представник кредитора адвокат Бородавченко І.Б. мав намір прийняти участь у судовому засіданні 21.10.2021, про що повідомив суд електронним листом 20.10.2021. Однак, того ж дня представник відчув себе погано і з підозрою на COVID-19 змушений був піти на самоізоляцію, внаслідок чого не зміг прийняти участь у вказаному судовому засіданні. На думку скаржника, при розгляді справи за відсутністю представників сторін 21.10.2021, був порушений принцип змагальності сторін, а саме ТОВ "УАУ" було позбавлено можливості особисто (через представника) обґрунтувати свої вимог в судовому засіданні та надати відповідні докази.

Товариство з обмеженою відповідальністю Ді.Ер.Ай., не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати в частині відхилення грошових вимог ТОВ Ді.Ер.Ай. і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своєї правової позиції, скаржник зазначає, що на виконання ухвали господарського суду від 30.09.2021, кредитором на адресу суду були направлені пояснення на повідомлення про розгляд кредиторських вимог від 19.10.2021, до яких були додані належним чином завірені копії платіжних документів та копія акту прийому-передачі векселів від 15.12.2009. 21.10.2021 пояснення кредитора отримані судом та долучені до матеріалів справи.

За договором купівлі продажу векселів від 15.12.2009 №Б-09-695/1 ТОВ "Ді.Ер.Ай." передав, а ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" придбала прості векселі у кількості 3 штуки загальною вартість 67 990 000,00 грн без ПДВ зі строком оплати не пізніше 31.12.2011.

Боржник частково здійснив розрахунки за придбані прості векселі на загальну суму 24265150,00 грн. Належним чином завірені копії платіжних документів долучені до матеріалів господарської справи в якості додатків до пояснень на повідомлення про розгляд кредиторських вимог від 19.10.2021.

З урахуванням проведених виплат, розмір простроченої заборгованості ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" станом на час подання кредитором заяви про грошові вимоги до боржника становить 43 724 850,00 грн.

Копія акту прийому-передачі векселів помилково не була надана суду кредитором разом з заявою про грошові вимоги до боржника від 17.09.2021, але була долучена в якості додатка до пояснень на повідомлення про розгляд кредиторських вимог від 19.10.2021.

Судом першої інстанції ці докази не були досліджені і не враховані при розгляді заяви кредитора про грошові вимоги до боржника, тому, на думку скаржника, висновок суду про ненадання кредитором доказів передачі покупцю векселів, що в свою чергу виключає обов`язок ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" здійснювати оплату за договором, не ґрунтується на матеріалах справи.

Заявник апеляційної скарги вважає безпідставними посилання суду першої інстанції про ненадання заявником векселю, який є предметом договору купівлі-продажу векселів від 15.12.2009 №Б-09-695/1, оскільки згідно з актом прийому-передачі векселів від 15.12.2009, який є додатком №1 до договору купівлі-продажу векселів, оригінали векселів, які є предметом цього договору, буди передані у власність боржнику.

Суд першої інстанції, посилаючись на ч.9 ст.17 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", яка передбачає, що правочини, вчинені без участі (посередництва) торговця цінними паперами, крім випадків, передбачених частиною восьмою цієї статті, є нікчемними, вважає нікчемною укладену між сторонами додаткову угоду від 17.10.2017, якою сторонами встановлений новий кінцевий строк для проведення розрахунків - не пізніше - 31.12.2019.

Скаржник стверджує, що вказаний висновок суду є помилковим, з огляду на норму ч.8 ст.17 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", якою встановлено, що правочини щодо цінних паперів повинні вчинятися за участю або посередництвом торгівця цінними паперами, крім випадків, зокрема, проведення розрахунків з використанням неемісійних цінних паперів.

Аналіз ч.1 ст.3, ст.14, ч.8,9 ст.17 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" дає підстави для висновку, що векселі є неемісійними цінними паперами, тому положення ч.8 ст.17 цього Закону не поширюються на правочини, якими змінюється порядок проведення розрахунків з використанням неемісійних цінних паперів, а саме змінюються строки розрахунків за договором купівлі-продажу векселів.

В обґрунтування свого висновку суд також посилається на Правила (умови) здійснення діяльності з торгівлі цінними паперами: брокерської діяльності, дилерської діяльності, андеррайтингу, управління цінними паперами, затверджені рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1449 від 12.12.2006, які розроблені з метою встановлення вимог та порядку провадження торговцями цінними паперами професійної діяльності на фондовому ринку - діяльності з торгівлі цінними паперами.

Скаржник вказує, що у той же час, Закон України "Про цінні папери та фондовий ринок" регулює всі відносини, що виникають під час розміщення, обігу цінних паперів і провадження професійної діяльності на фондовому ринку, з метою забезпечення відкритому та ефективності функціонування фондового ринку.

За загальним правилом підзаконні нормативно-правові акти мають меншу юридичну силу, ніж закони України. У випадку виявлення суперечностей між нормами підзаконних нормативно-правових актів і законів, вони завжди вирішуються на користь останніх.

Скаржник просить долучити до матеріалів справи лист ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" від 18.12.2019 вих.№81, яким боржник визнає борг перед кредитором і просить продовжити строки розрахунків за договором купівлі-продажу векселів №Б-09-695/1 від 15.12.2009 до 31.12.2020, який через службову недбалість окремих працівників апелянта не був вчасно поданий разом з іншими доказами до суду першої інстанції.

Враховуючи додаткову угоду №3 від 17.10.2017 та лист від 18.12.2019 вих.№81, скаржник вважає, що висновок суду першої інстанції про пропуск кредитором строків позовної давності не відповідає вимогам закону та не ґрунтується на матеріалах справи.

Щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, заявник вказує, що справу було розглянуто за відсутністю представника ТОВ "Ді.Ер.Ай", який 20.10.2021 засобами електронного зв`язку повідомив місцевий господарський суд про його намір прийняти участь у судовому засіданні 21.10.2021. Однак, того ж дня представник відчув себе погано і з підозрою на COVID-19 змушений був піти на самоізоляцію, внаслідок чого не зміг прийняти участь у вказаному судовому засіданні. На думку скаржника, при розгляді справи за відсутністю представників сторін 21.10.2021, був порушений принцип змагальності сторін, а саме ТОВ "Ді.Ер.Ай" було позбавлено можливості особисто (через представника) обґрунтувати свої вимог в судовому засіданні та надати відповідні докази.

У додаткових поясненнях ТОВ «Ді.Ер.Ай» зазначає, що ухвалу господарського суду від 30.09.2021, якою товариство зобов`язано надати суду докази перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «Токмацька феросплавна компанія», отримано 18.10.2021.

20.10.2021 скаржником на адресу господарського суду були направлені пояснення на повідомлення про розгляд кредиторських вимог від 19.10.2021, до яких були надані належним чином завірені копії платіжних документів та копія акту прийому-передачі векселів від 15.12.2009.

20.10.2021 на електронну адресу господарського суду скаржником були надіслані докази повноважень представника ТОВ «Ді.Ер.Ай» та докази поштового відправлення пояснень кредитора суду, боржнику та розпоряднику майна.

Про намір представника ТОВ «Ді.Ер.Ай» Бородавченка І.Б. прийняти участь у судовому засіданні, яке відбулося 21.10.2021, господарський суд окремо не повідомлено, зважаючи на те, що надісланням доказів своїх повноважень він фактично підтвердив намір прийняти участь у вказаному судовому засіданні.

Товариство з обмеженою відповідальністю Хімічні технології, не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати в частині відхилення грошових вимог ТОВ Хімічні технології та ухвалити нове рішення, яким визнати грошові вимоги кредитора до боржника у розмірі 42 735 006,00 грн.

Аргументуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що на виконання умов договору купівлі-продажу векселів №Б-10-727/1 від 27.12.2017 ТОВ "Хімічні технології" продало, а ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" придбало прості векселі №АА2109231 та №АА2109992, які були передані покупцю на підставі акту прийому-передачі векселів від 27.12.2010. Отже, оригінали спірних векселів знаходяться у боржника, тому кредитор був позбавлений можливості виконати вимогу суду першої інстанції та надати ці векселі.

Правова позиція скаржника щодо безпідставності висновку суду першої інстанції про нікчемність додаткової угоди від 26.12.2017, якою сторонами встановлений новий кінцевий порядок проведення розрахунків - не пізніше 31.12.2020, є аналогічною із правовою позицією, викладеною в апеляційній скарзі ТОВ "Ді.Ер.Ай" на ухвалу господарського суду від 21.10.2021.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що за договором купівлі-продажу векселів №Б-10-727/1 від 27.12.2017 боржник зобов`язався сплатити договірну вартість векселів у сумі 146002600,00 грн не пізніше 31.12.2012. Боржник частково здійснив розрахунки за придбані прости векселі за цим договором, всього на загальну суму 88 971 110,00 грн, що підтверджується копіями банківських виписок.

Згідно з договором поручительства №799 від 05.04.2007 ТОВ "Хімічні технології" є боржником, а ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" - кредитором. Сума, що підлягає виплаті боржником на користь кредитора становить 14 296 484, 00 грн.

З урахуванням проведених боржником виплат та заліку взаємних вимог між сторонами згідно акту №1 проведення заліку взаємних вимог від 15.01.2020 розмір простроченої заборгованості ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" станом на час подання кредитором заяви про грошові вимоги до боржника від 17.09.2021 становить 42 735 006,00 грн.

Внаслідок захворювання працівників апелянта, зокрема директора та бухгалтера на COVID-19, докази сплати боржником частини боргу та проведення заліку взаємних вимог не були вчасно подані разом з іншими доказами до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що сплатою 21.12.2018 та 24.12.2018 частини боргу за придбані векселі боржник визнав свої зобов`язання за договором купівлі-продажу векселів №Б-10-727/1 від 27.12.2010.

Щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, скаржник зазначає, представник ТОВ "Хімічні технології" адвокат Бородавченко І.Б. мав намір прийняти участь у судовому засіданні 21.10.2021, про що повідомив суд електронним листом 20.10.2021. Однак, того ж дня представник відчув себе погано і з підозрою на COVID-19 змушений був піти на самоізоляцію, внаслідок чого не зміг прийняти участь у вказаному судовому засіданні. На думку скаржника, при розгляді справи за відсутністю представників сторін 21.10.2021, був порушений принцип змагальності сторін, а саме ТОВ "Хімічні технології" було позбавлено можливості особисто (через представника) обґрунтувати свої вимог в судовому засіданні та надати відповідні докази.

Компанія з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited, не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати в частині відхилення грошових вимог компанії з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited та прийняти нове рішення, яким визнати грошові вимоги у повному обсязі, включити грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів боржника.

В обґрунтування своєї правової позиції, заявник зазначає, що на виконання умов договору купівлі-продажу векселів №Б-129/1 від 28.05.2008 Компанія з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited передала, а ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" придбало простий вексель номінальною власністю 25000000,00 грн, що підтверджується актом прийому-передачі векселів від 28.05.2008. З огляду на наведене, простий вексель №АА 1165977, який був предметом договору купівлі-продажу векселів №Б-129/1 від 28.05.2008, знаходиться у боржника і не може бути наданий суду кредитором.

Скаржник вважає помилковим висновок суду першої інстанції про нікчемність додаткової угоди від 21.12.2017, якою сторонами був встановлений новий кінцевий строк для проведення розрахунків - не пізніше 31.12.2020, з посиланням на підстави, які є подібними доводам, зазначеним в апеляційній скарзі ТОВ "Ді.Ер.Ай" на ухвалу господарського суду від 21.10.2021.

Розглянувши справу за відсутністю представника Компанії з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited, яким на електронну адресу суду 20.10.2021 надіслано повідомлення про його намір прийняти участь в судовому засіданні 21.10.2021, судом першої інстанції був порушений принцип змагальності сторін, а саме Компанія з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited була позбавлена можливості особисто (через представника) обґрунтувати свої вимоги в судовому засіданні та надати відповідні докази.

2.2 Доводи інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ "СП "Фінанси та кредит" арбітражний керуючий Кучак Ю.Ф. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін.

Арбітражний керуючий зазначає, що надані кредитором в підтвердження видачі коштів за договором позики копії платіжних доручень не містять обов`язкових реквізитів, встановлених п.22.1 ст.22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та пунктами 1.4, 1.13 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ №22 від 21.01.2004, ч.1,2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" а саме: підписів (підпису) відповідальних осіб (відповідальної особи), які (яка) уповноважені (уповноважена) розпоряджатися рахунком; підпису відповідального виконавця та відбитку штампа банку, якими засвідчено дату отримання банком розрахункового документа; підпису відповідального виконавця та відбитку штампа банку, якими засвідчено дату списання коштів з рахунку платника.

Таким чином, арбітражний керуючий вважає, що судом першої інстанції правомірно надана оцінка поданим кредиторам платіжним дорученням, які не є належними та допустимими доказами в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядником майна боржника подано відзив на апеляційну скаргу ТОВ "УАУ", в якому заявник просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін.

Арбітражний керуючий вказує, що подані кредитором в підтвердження видачі коштів за договором позики копії платіжних доручень не містять обов`язкових реквізитів, встановлених діючим законодавством, зокрема: підписів (підпису) відповідальних осіб (відповідальної особи), які (яка) уповноважені (уповноважена) розпоряджатися рахунком; підпису відповідального виконавця та відбитку штампа банку, якими засвідчено дату отримання банком розрахункового документа; підпису відповідального виконавця та відбитку штампа банку, якими засвідчено дату списання коштів з рахунку платника. Отже, вказані копії платіжних доручень не є належними та допустимими доказами в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України.

Як свідчить зміст апеляційної скарги, апелянт в апеляційній скарзі жодним чином не обґрунтував неможливість подання копії картки рахунку за 01.12.2017 - 30.09.2021 як доказу під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Представник ТОВ "УАУ" був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, проте в день проведення судового засідання не з`явився до господарського суду, при цьому, не повідомивши причини своєї неявки.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Хімічні технології" арбітражний керуючий Кучак Ю.Ф. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції арбітражний керуючий вважає, що відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ "Хімічні технології" з кредиторськими вимогами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про нікчемність додаткової угоди від 26.12.2017, з огляду на що, кредитором було пропущено строк позовної давності, про застосування якого було зазначено розпорядником майна боржника.

Арбітражний керуючий звертає увагу суду, що додаткова угода від 26.12.2017 укладена між продавцем та покупцем без участі (посередництва) торговця цінними паперами, тобто, укладена з порушенням положень ч.8 ст.17 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", а отже, враховуючи приписи ч.9 ст.17 Закону, є нікчемною.

На думку розпорядника майна, подані апелянтом разом з апеляційною скаргою додаткові докази не можуть прийматись судом апеляційної інстанції з огляду на те, що заявником не надано належні докази неможливості подання відповідних доказів до суду першої інстанції. У ТОВ "Хімічні технології", як кредитора ТОВ "ТФК" було більш ніж 2 місяці для надання місцевому господарському суду всіх доказів, що підтверджують викладені в заяві з кредиторськими вимогами факти та розмір заявлених кредиторських вимог (навіть з урахуванням існуючих обставин у вигляді хвороби директора та бухгалтера).

Щодо проведення господарським судом судового засідання без участі уповноваженого представника ТОВ "Хімічні технології" арбітражний керуючий зазначає, що представник ТОВ "Хімічні технології" адвокат Бородавченко І.Б. був обізнаний про дату та час судового засідання у справі і навіть мав намір прийняти в ньому участь, проте, в день проведення судового засідання не з`явився до господарського суду, при цьому, не повідомивши причини своєї неявки.

Розпорядником майна боржника подано відзив на апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ді.Ер.Ай.», в якому заявник просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін.

Арбітражний керуючий погоджується із висновком суду першої інстанції про пропуск кредитором строку позовної давності за договором купівлі-продажу векселів, а також недоведеність перерахування грошових коштів боржнику за договором про надання поворотної фінансової допомоги.

Розпорядник майна боржника вказує, що додаткова угода №3 від 17.10.2017, укладена між продавцем та покупцем без участі (посередництва) торговця цінними паперами, тобто з порушенням ч.8 ст.17 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», а отже, враховуючи приписи ч.9 ст.17 Закону, є нікчемною.

Арбітражний керуючий вважає, що надані кредитором банківські виписки (від 31.05.2017 на суму 100 000,00 грн, від 16.06.2017 на суму 57 900,00 грн, від 30.06.2017 на суму 49 800,00 грн) викликають сумніви в їх достовірності та є всі підстави вважати такі докази підробленими.

Інші банківські виписки не є належними та допустимими доказами, оскільки не дозволяють ідентифікувати дату їх засвідчення посадовою особою банку або взагалі не засвідчені посадовою особою банку та не містять відбитку штампу банківської установи.

Наданий кредитором суду апеляційної інстанції лист вих.№81 від 18.12.2019, відповідно до змісту якого директор ТОВ «ТФК» визнає наявність заборгованості перед ТОВ «Ді.Ер.Ай» та зобов`язується погасити її у строк, на думку арбітражного керуючого, не може бути прийнятий судом апеляційної інстанції в якості додаткових доказів, оскільки апелянтом не надано доказів неможливості подання цього листа суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

ІІІ. Апеляційне провадження

3.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2021 для розгляду апеляційної скарги приватного акціонерного товариства СП Фінанси та кредит визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2021 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання доказів сплати судового збору в розмірі 4540,00 грн та направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів ініціюючому кредитору - ПрАТ Росава листом з описом вкладення, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

На виконання вимог ухвали суду від 01.12.2021 скаржником надано докази усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 24.12.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства СП Фінанси та кредит на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021; призначено справу до розгляду на 03.02.2022 на 10 годин 00 хвилин.

Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.11.2021 для розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "УАУ" визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Мороз В.Ф., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2021 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання доказів направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів ініціюючому кредитору - ПрАТ Росава листом з описом вкладення, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання вимог ухвали суду від 01.12.2021 скаржником надано докази усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 10.01.2022 поновлено товариству з обмеженою відповідальністю "УАУ" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2021; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; призначено справу до розгляду на 03.02.2022 на 10 годин 00 хвилин; об`єднано розгляд даної апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства СП Фінанси та кредит на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021.

Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.11.2021 для розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю Ді.Ер.Ай. визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Мороз В.Ф., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2021 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання доказів сплати судового збору в розмірі 4 540,00 грн та надіслання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів ініціюючому кредитору - ПрАТ Росава листом з описом вкладення, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання вимог ухвали суду від 01.12.2021 скаржником надано докази усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 24.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Ді.Ер.Ай. на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021; призначено справу до розгляду на 03.02.2022 на 10 годин 00 хвилин; об`єднано розгляд даної апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства СП Фінанси та кредит на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021.

Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.12.2021 для розгляду апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю Хімічні технології визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Мороз В.Ф., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.12.2021 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання доказів направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів ініціюючому кредитору - ПрАТ Росава листом з описом вкладення, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання вимог ухвали суду від 13.12.2021 скаржником надано докази усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.01.2022 поновлено товариству з обмеженою відповідальністю Хімічні технології пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; призначено справу до розгляду на 03.02.2022 на 10 годин 00 хвилин; об`єднано розгляд даної апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства СП Фінанси та кредит на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021.

Розгляд справи призначений на 03.02.2022 не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді Кузнецова В.О. на лікарняному.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 07.02.2022 призначено справу до розгляду на 03.03.2022 на 09 годин 05 хвилин.

Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.01.2022 для розгляду апеляційної скарги компанії з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Мороз В.Ф., Коваль Л.А.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 07.02.2022 поновлено Компанії з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; призначено справу до розгляду на 03.03.2022 на 09 годин 05 хвилин; об`єднано розгляд даної апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства СП Фінанси та кредит на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021.

03.03.2022 розгляд справи не відбувся.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 07.04.2022 розгляд справи призначено на 28.04.2022 на 10:00 годин.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 28.04.2022 розгляд справи відкладено до 09.06.2022 на 10:00 годин.

09.06.2022 оголошено в судовому засіданні перерву до 14.07.2022 на 10:30 годин.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 14.07.2022 розгляд справи відкладено до 18.08.2022 до 11 годин 30 хвилин.

18.08.2022 у судове засідання з`явилися представники ПАТ СП "Фінанси та кредит", ТОВ "Ді.Ер.Ай", компанії з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited, ТОВ "УАУ", ТОВ "Хімічні технології", арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф., які надали відповідні пояснення.

Інші учасники справи наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили у судове засідання явку повноважних представників.

Колегія суддів вважає, що неявка інших учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

18.08.2022 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

3.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.08.2021 відкрито провадження про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Токмацька феросплавна компанія; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.; попереднє засідання суду призначено на 30.09.2021 о 10 годин 45 хвилин.

На офіційному веб-порталі судової влади України здійснено публікацію повідомлення за № 67068 від 18.08.2021 про відкриття провадження про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Токмацька феросплавна компанія.

До господарського суду з грошовими вимогами до боржника звернулись: ТОВ Ді.Ер.Ай. на суму 44 861 860,00 грн; ТОВ УАУ на суму 2 299 200,00 грн; ПрАТ СП Фінанси та кредит на суму 2 233 500,00 грн; Компанія з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited на суму 21 994 800,00 грн; ТОВ Хімічні технології на суму 42 635 005,75 грн.

Розпорядником майна боржника відхилені грошові вимоги наступних заявників: ТОВ Ді.Ер.Ай на загальну суму 44861860,00 грн, судовий збір - 4540,00 грн; ТОВ УАУ на загальну суму 2 299 200,00 грн, судовий збір - 4 540,00 грн; ПрАТ СП Фінанси та кредит на загальну суму 2 233 500,00 грн., судовий збір - 4540,00 грн; Компанії з обмеженою відповідальністю "Frold" на загальну суму 21 994 800,00 грн, судовий збір - 4540,00 грн; ТОВ Хімічні технолгії на загальну суму 42 635 005,75 грн, судовий збір - 4 540,00 грн.

3.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, перевіривши доводи апеляційних скарг та надані заперечення, дослідивши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг, враховуючи таке.

Положенням статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала господарського суду в частині відхилення грошових вимог приватного акціонерного товариства СП Фінанси та кредит, товариства з обмеженою відповідальністю "УАУ", товариства з обмеженою відповідальністю Ді.Ер.Ай., товариства з обмеженою відповідальністю Хімічні технології та компанії з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited до боржника товариства з обмеженою відповідальністю Токмацька феросплавна компанія.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 14 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч.3 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, що додаються до заяви. До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника. Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником. Господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Кодексу та Господарського процесуального кодексу України, про що постановляється ухвала, в якій зазначається дата попереднього засідання суду.

Приписами ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.(ч.6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства). Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Таким чином, норми Кодексу України з процедур банкрутства не містять присічного строку для заявлення конкурсними кредиторами своїх вимог до боржника, їх розгляд проводиться судом в порядку черговості їх надходження до суду. При цьому кредитори, вимоги яких заявлені після завершення 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, не втрачають статус конкурсного кредитора, але позбавляються права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Колегія суддів враховує, що заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги повинні підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі №910/20378/16).

У справі про банкрутство господарський суд встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі № 924/628/17).

Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом спору в даному випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. У випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог, суд у справі про банкрутство відмовляє у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.

Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України), допустимості (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України), достовірності (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України) та вірогідності (стаття 79 Господарського процесуального кодексу України).

Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог.

За своєю правовою природою такий предмет спору не є тотожним спору про право, який розглядається у позовному провадженні.

Щодо грошових вимог приватного акціонерного товариства СП Фінанси та кредит, колегія суддів враховує таке.

Приватне акціонерне товариство СП "Фінанси та кредит" звернулося до господарського суду з заявою про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 2 233 500,00 грн.

Заявлені грошові вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 30.04.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю "Токмацька феросплавна компанія" (позичальник) та приватним акціонерним товариством СП "Фінанси та кредит" (позикодавець) був укладений договір про надання безвідсоткової поворотної позики №3/04-20, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику безвідсоткову фінансову допомогу в розмірі 3000000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути ці кошти у встановлений п.1.5 договору строк, а саме до 31.12.2021.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2021, якщо інше не буде додатково узгоджено сторонами, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань (п.3.1 договору).

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтями 626,627 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Отже, за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором позики, який вважається вчиненим в момент здійснення позикодавцем дій щодо передання позичальнику грошових коштів в розмірі та у строки, визначені умовами договору позики.

На виконання умов договору, позикодавець перерахував на рахунок позичальника 2233500,00 грн, що підтверджується наданими до заявами копіями платіжних доручень.

Матеріали справи не містять, а боржником не надано доказів повернення кредитору грошових коштів у розмірі 2233500,00 грн.

Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що надані кредитором копії платіжних доручень не є первинними бухгалтерськими документами та належним та допустимим доказом по справі, з посиланням на те, що ці платіжні доручення не містять усіх обов`язкових реквізитів передбачених законодавством для такого документа.

Разом з тим, пунктом 10.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), було передбачено здійснення розрахунків за допомогою систем "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк" з застосуванням електронних розрахункових документів.

Реквізити електронного розрахункового документа, що використовуються в системах "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк", визначаються договором між банком та клієнтом, але обов`язково цей документ має містити такі з них: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача; суму цифрами; призначення платежу; електронний(і) підпис(и)/ електронний(і) цифровий(і) підпис(и) відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України.

Отже, роздруківка електронного платіжного доручення не мала містити реквізити, які було визнано обов`язковими місцевим господарським судом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.07.2019 у справі № 908/1932/18.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що надані кредитором до заяви копії платіжних доручень містять всі необхідні реквізити електронного розрахункового документа: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача, суми цифрами; призначення платежу; КЕП, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Встановивши наведені обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визнання грошових вимог приватного акціонерного товариства СП "Фінанси та кредит" до боржника у розмірі 2 233 500,00 грн.

Щодо грошових вимог товариства з обмеженою відповідальністю "УАУ", апеляційний господарський суд враховує таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "УАУ" звернулося до господарського суду з заявою про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 2 299 200,00 грн.

Заявлені грошові вимоги мотивовані посиланням на те, що 15.12.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю "Токмацька феросплавна компанія" (позичальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "УАУ" (позикодавець) був укладений договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №01-12/17, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику безвідсоткову фінансову допомогу у розмірі 3000000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути ці кошти у встановлений п.1.5 договором строк, а саме до 30.12.2020.

Даний договір набуває чинності з момент підписання його сторонами і діє до 30.12.2020, якщо інше не буде додатково узгоджено сторонами, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань (п.3.1 договору).

05.12.2019 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, в якій сторони домовились про зміну реквізитів сторін.

На виконання умов договору позикодавець перерахував на рахунок позичальника 2467100,00 грн.

Боржник здійснив часткове повернення коштів за договором, а саме: 12.09.2019 в розмірі 76 000,00 грн, 17.10.2019 - 91 900,00 грн.

З урахуванням часткового повернення коштів, розмір простроченої заборгованості боржника за договором на час подання заяви із грошовими вимогами становить 2 299 200,00 грн. Докази оплати боржником цієї заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Ухвалою господарського суду від 30.09.2021 відкладено попереднє засідання на 21.10.2021 та, зокрема зобов`язано ТОВ "УАУ" надати суду докази перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "Токмацька феросплавна компанія".

Відповідно до ст.114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Матеріали справи не містять доказів отримання товариством з обмеженою відповідальністю «УАУ» ухвали господарського суду від 30.09.2021.

Відповідно до усних пояснень представника ТОВ "УАУ" копію ухвали товариством отримано 18.10.2021.

На виконання вимог ухвали суду від 30.09.2021, товариством з обмеженою відповідальністю "УАУ", з урахуванням розумного строку, 19.10.2021 на адресу господарського суду були надіслані пояснення на повідомлення про розгляд кредиторських вимог, до яких додані докази перерахування боржнику коштів за договором про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №01-12/17 від 15.12.2017 у загальному розмірі 2 467 100,00 грн.

Проте, місцевий господарський суд вказані обставини залишив поза увагою та розглянув грошові вимоги ТОВ «УАУ» до надходження на адресу суду пояснень на повідомлення про розгляд кредиторських вимог від 19.10.2021, до яких були надані належним чином завірені копії платіжних доручень про перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "Токмацька феросплавна компанія.

Пунктом 10.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року №22 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), було передбачено здійснення розрахунків за допомогою систем "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк" з застосуванням електронних розрахункових документів.

Реквізити електронного розрахункового документа, що використовуються в системах "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк", визначаються договором між банком та клієнтом, але обов`язково цей документ має містити такі з них: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача; суму цифрами; призначення платежу; електронний(і) підпис(и)/ електронний(і) цифровий(і) підпис(и) відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України.

Надані кредитором копії платіжних доручень містять всі необхідні реквізити електронного розрахункового документа: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача, суми цифрами; призначення платежу; КЕП, що відповідає вимогам чинного законодавства, а отже є належними та допустимими доказами перерахування кредитором грошових коштів на рахунок ТОВ "Токмацька феросплавна компанія".

Отже, колегія суддів приймає до уваги надані ТОВ "УАУ" докази перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "Токмацька феросплавна компанія".

Встановивши наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про визнання грошових вимог ТОВ "УАУ" до ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" у розмірі 2299200,00 грн.

Щодо заяви товариства з обмеженою відповідальністю Ді.Ер.Ай. про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 44 861 860,00 грн, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

В обґрунтування заявлених грошових вимог скаржник посилається на те, що 15.12.2009 між товариством з обмеженою відповідальністю "Ді.Ер.Ай" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Токмацька феросплавна компанія" (покупець) укладений договір купівлі-продажу векселів №Б-09-695/1, за умовами якого ТОВ "Ді.Ер.Ай" продало, а ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" придбало прості векселі.

Договірна вартість продажу векселів 67 990 000,00 грн (п.2.1 договору).

Відповідно до п.2.3 договору покупець зобов`язаний сплатити договірну вартість векселів продавцю не пізніше 31.12.2011.

Продавець зобов`язаний передати покупцю векселі, відповідно акту прийому-передачі, не пізніше 15.12.2009 (п.2.4 договору).

Право власності на векселі переходить від продавця до покупця з моменту підписання акту прийому-передачі векселів відповідно до п.2.4. дійсного договору (п.2.5 договору).

Цей договір вважається укладеним та набирає чинність з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

15.12.2009 між сторонами був підписаний акт прийому-передачі векселів.

29.12.2011 між сторонами підписано додаткову угоду до договору, в якій погоджено продовження строків розрахунку до 31.12.2013 та внесення відповідних змін до пункту 2.3 договору.

У додатковій угоді від 26.12.2013 сторони дійшли згоди про продовження строків розрахунків за спірним договором до 31.12.2017.

17.10.2017 між сторонами підписано додаткову угоду до договору, в якій сторони погодили строк проведення розрахунків - не пізніше 31.12.2019.

Боржник частково здійснив розрахунки за придбані прості векселі: 22.08.2013 в розмірі 11869270,00 грн; 29.08.2013 - 10171320 грн; 16.06.2014 - 113 535,00 грн; 02.03.2015 - 594000,00 грн; 16.06.2015 - 145 025,00 грн; 15.09.2015 - 1 372 000,00 грн.

Враховуючи часткову оплату вартості векселів, заборгованість боржника перед кредитором за договором купівлі-продажу векселів №Б-09-695/1 станом на час подання заяви про визнання про визнання грошових вимог становить 43 724 850,00 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) цінні папери - документи встановленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчують грошові або інші майнові права, визначають взаємовідносини особи, яка їх розмістила (видала), і власника, та передбачають виконання зобов`язань згідно з проспектом їх емісії (за емісійними цінними паперами), а також можливість передачі прав, що випливають із цих документів, іншим особам.

За порядком розміщення (видачі), згідно з ч.2 ст.3 вказаного Закону, цінні папери поділяються на емісійні та неемісійні.

Емісійні цінні папери - цінні папери, що посвідчують однакові права їх власників у межах одного випуску стосовно особи, яка бере на себе відповідні зобов`язання (емітент).

До емісійних цінних паперів належать: акції; облігації підприємств; облігації місцевих позик; державні облігації України; іпотечні сертифікати; іпотечні облігації; сертифікати фондів операцій з нерухомістю (далі - сертифікати ФОН); інвестиційні сертифікати; казначейські зобов`язання України.

Згідно з п.2 ч.5 ст.3 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) боргові цінні папери - цінні папери, що посвідчують відносини позики і передбачають зобов`язання емітента або особи, яка видала неемісійний цінний папір, сплатити у визначений строк кошти, передати товари або надати послуги відповідно до зобов`язання. До боргових цінних паперів відносяться, зокрема, векселі.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" вексель, який видається на території України і місце платежу за яким також знаходиться на території України, складається державною мовою; вексель підписується від імені юридичних осіб власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. Підписи скріплюються печаткою.

Обов`язкові реквізити, які повинен містити простий вексель, передбачені ст.75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі: назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; безумовне зобов`язання сплатити визначену суму грошей; зазначення строку платежу; зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; зазначення дати і місця складання простого векселя; підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Частиною 8 статті 17 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що правочини щодо цінних паперів повинні вчинятися за участю або посередництвом торговця цінними паперами, крім випадків, зокрема, здійснення операцій щодо неемісійних цінних паперів.

Відповідно до ч. 9 ст. 17 вказаного Закону, правочини щодо цінних паперів, вчинені без участі (посередництва) торговця цінними паперами, крім випадків, передбачених частиною восьмою цієї статті, є нікчемними.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що векселі є неемісійними цінними паперами, тому положення ч.8 ст.17 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" про те, що правочини щодо цінних паперів повинні вчинятися за участю або посередництвом торговця цінними паперами, не поширюється на правочини щодо векселів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 28.03.2017 у справі № 904/6528/16.

Щодо застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин Правил (умов) здійснення діяльності з торгівлі цінними паперами: брокерської діяльності, дилерської діяльності, андеррайтингу, управління цінними паперами", затвердженими рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1449 від 12.12.2006, якими передбачена обов`язкова участь торговця цінними паперами при здійсненні діяльності з торгівлі цінними паперами, колегія суддів враховує, що ці Правила розроблено з метою встановлення вимог та порядку провадження торговцями цінними паперами (далі - торговці) професійної діяльності на фондовому ринку (ринку цінних паперів) - діяльності з торгівлі цінними паперами (п.1 розділу І Правил).

Цими Правилами встановлюються основні вимоги до діяльності торговців, правочинів та операцій з цінними паперами та іншими фінансовими інструментами, передбаченими законодавством у діяльності торговців, правил організації внутрішнього обліку торговців (далі - внутрішній облік), а також основні обов`язки торговців (п.2 розділу І Правил).

Торговці, включаючи їх філії та інші відокремлені підрозділи, зобов`язані дотримуватись вимог цих Правил та інших нормативно-правових актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - Комісія), що встановлюють особливості провадження торговцями окремих операцій щодо цінних паперів та інших фінансових інструментів, під час вчинення правочинів, пов`язаних з переходом прав власності на цінні папери та інші фінансові інструменти і прав за цінними паперами та іншими фінансовими інструментами (п.3 розділу І Правил).

Разом з цим Закон України "Про цінні папери та фондовий ринок" регулює всі відносини, що виникають під час розміщення, обігу цінних паперів і провадження професійної діяльності на фондовому ринку, з метою забезпечення відкритості та ефективності функціонування фондового ринку.

За загальним правилом підзаконні нормативно-правові акти мають меншу юридичну силу, ніж Закони України. У випадку виявлення суперечностей між нормами підзаконних нормативно-правових актів і законів, вони завжди вирішуються на користь Законів.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок".

З урахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції про нікчемність додаткової угоди від 17.10.2019, не відповідає положенням Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок".

За таких обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування позовної давності щодо вимоги кредитора до боржника за договором купівлі-продажу векселів №Б-09-695/1 від 15.12.2009.

Місцевим господарським судом помилково зазначено про обов`язковість надання кредитором оригіналу векселя, який є предметом договору купівлі-продажу векселів №Б-09-695/1 від 15.12.2009, оскільки згідно акту прийому-передачі векселів від 15.12.2009, який є додатком № 1 до цього договору, оригінали векселів були передані у власність боржнику.

Акт прийому передачі векселів від 15.12.2009 був надісланий кредитором на адресу суду першої інстанції 20.10.2021, як додаток до пояснення до повідомлення про розгляд кредиторських вимог від 19.10.2021.

30.05.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю "Токмацька феросплавна компанія" (позичальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ді.Ер.Ай" (позикодавець) укладено договір №1 про надання поворотної фінансової допомоги, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику безвідсоткову фінансову допомогу у розмірі 1 200 000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути ці кошти у встановлений п.4.1 договору строку, а саме до 29.05.2018.

На виконання умов договору, ТОВ "Ді.Ер.Ай" частково перерахувало позичальнику кошти у загальному розмірі 1 137 010,00 грн.

Додатковою угодою №1 від 28.05.2018 до договору сторони продовжили строк повернення позики до 29.05.2019.

28.05.2019 між сторонами підписано додаткову угоду №2 до договору, в якій сторони погодили строк повернення позики до 29.05.2020.

Станом на час подання заяви із грошовими вимогами заборгованість боржника перед кредитором за договором №1 про надання поворотної фінансової допомоги становить 1137010,00 грн.

На момент розгляду заяви ТОВ "Ді.Ер.Ай" з грошовими вимогами до боржника судами не встановлено, а в матеріалах справи відсутні докази недійсності правочинів - договору купівлі-продажу векселів №Б-09-695/1 від 15.12.2009 та договору №1 про надання поворотної фінансової допомоги від 30.05.2017, на підставі яких виникли грошові вимоги кредитора та їх недійсність прямо не передбачена законом, а відтак діє встановлена у статті 204 Цивільного кодексу України презумпція правомірності правочину та обов`язковість його виконання сторонами.

Ухвалою господарського суду від 30.09.2021 відкладено попереднє засідання на 21.10.2021 та, зокрема зобов`язано ТОВ "Ді.Ер.Ай" надати суду докази перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "Токмацька феросплавна компанія".

Відповідно до ст.114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Матеріали справи не містять доказів отримання ТОВ «Ді.Ер.Ай» ухвали суду від 30.09.2021.

ТОВ «Ді.Ер.Ай» стверджує, що вказану ухвалу товариством отримано 18.10.2021.

На виконання вимог даної ухвали ТОВ "Ді.Ер.Ай", з урахуванням розумного строку, 20.10.2021 на адресу суду першої інстанції були направлені пояснення на повідомлення про розгляд кредиторських вимог від 19.10.2021, до яких були надані належним чином завірені копії банківських виписок про перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" за договором №1 про надання поворотної фінансової допомоги у загальному розмірі 1137010,00 грн.

При цьому, 20.10.2021 на електронну адресу господарського суду представником ТОВ «Ді.Ер.Ай» Бородавченко І.Б. були надіслані докази його повноважень та докази поштового відправлення пояснень на повідомлення про розгляд кредиторських вимог від 19.10.2021 на адресу суду, боржника та розпорядника майна.

Отже кредитор повідомив суд першої інстанції про вчинення ним дій щодо виконання вимог ухвали суду від 30.09.2021.

Проте, місцевий господарський суд вказані обставини залишив поза увагою та розглянув грошові вимоги ТОВ «Ді.Ер.Ай» до надходження на адресу суду пояснень на повідомлення про розгляд кредиторських вимог від 19.10.2021, до яких були надані належним чином завірені копії банківських виписок про перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" за договором №1 про надання поворотної фінансової допомоги у загальному розмірі 1137010,00 грн.

Крім того, колегія суддів враховує наданий ТОВ "Ді.Ер.Ай" лист ТОВ "Токмацька феросплавна компанія" від 18.12.2019 вих.№81, яким боржник визнає борг перед кредитором і просить продовжити строки розрахунків за договором купівлі-продажу векселів №Б-09-695/1 від 15.12.2009 до 31.12.2020.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визнання грошових вимог ТОВ "Ді.Ер.Ай" до боржника у розмірі 44 861 860,00 грн.

Щодо грошових вимог товариства з обмеженою відповідальністю Хімічні технології до боржника, колегія суддів приймає до уваги наступне.

Заявлені грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Хімічні технології до боржника мотивовані тим, що 27.12.2010 між товариством з обмеженою відповідальністю «Хімічні технології» (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Токмацька феросплавна компанія» укладено договір купівлі-продажу векселів №Б-10-727/1 від 27.12.2010, за умовами якого продавець продає, а покупець придбає прості векселі, загальною номінальною вартістю 154 000 000,00 грн.

Згідно з п.2.1 договору, договірна вартість продажу векселів: 146 002 600,00 грн без ПДВ.

Продавець зобов`язаний передати покупцю векселі, відповідно акту прийому-передачі, не пізніше 15.12.2009 (п.2.4 договору).

Право власності на векселі переходить від продавця до покупця з моменту підписання акту прийому-передачі векселів відповідно до п.2.4. дійсного договору (п.2.5 договору).

Цей договір вважається укладеним та набирає чинність з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором.

27.12.2010 між сторонами підписано акт прийому-передачі векселів.

Боржник частково здійснив розрахунки за придбані прості векселі, а саме: 24.12.2014 у розмірі 1 360 000,00 грн; 02.03.2012 370 135,00 грн; 16.06.2015 100 000,00 грн; 16.06.2015 1 040 975,00 грн; 26.06.2015 100 000,00 грн; 21.12.2018- 43 000 000,00 грн; 24.12.2018 43 000 000,00 грн, всього на загальну суму 88 971 110,00 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що сторонами договору неодноразово укладалися додаткові угоди про продовження строку розрахунків.

Зокрема, 26.12.2017 між сторонами підписано додаткову угоду до договору, в якій сторони погодили строк проведення розрахунків - не пізніше 31.12.2020.

Відповідно до частин першої та другої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) цінні папери - документи встановленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчують грошові або інші майнові права, визначають взаємовідносини особи, яка їх розмістила (видала), і власника, та передбачають виконання зобов`язань згідно з проспектом їх емісії (за емісійними цінними паперами), а також можливість передачі прав, що випливають із цих документів, іншим особам.

За порядком розміщення (видачі), згідно з ч.2 ст.3 вказаного Закону, цінні папери поділяються на емісійні та неемісійні.

Емісійні цінні папери - цінні папери, що посвідчують однакові права їх власників у межах одного випуску стосовно особи, яка бере на себе відповідні зобов`язання (емітент).

До емісійних цінних паперів належать: акції; облігації підприємств; облігації місцевих позик; державні облігації України; іпотечні сертифікати; іпотечні облігації; сертифікати фондів операцій з нерухомістю (далі - сертифікати ФОН); інвестиційні сертифікати; казначейські зобов`язання України.

Згідно з п.2 ч.5 ст.3 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) боргові цінні папери - цінні папери, що посвідчують відносини позики і передбачають зобов`язання емітента або особи, яка видала неемісійний цінний папір, сплатити у визначений строк кошти, передати товари або надати послуги відповідно до зобов`язання. До боргових цінних паперів відносяться, зокрема, векселі.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" вексель, який видається на території України і місце платежу за яким також знаходиться на території України, складається державною мовою; вексель підписується від імені юридичних осіб власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. Підписи скріплюються печаткою.

Обов`язкові реквізити, які повинен містити простий вексель, передбачені ст.75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі: назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; безумовне зобов`язання сплатити визначену суму грошей; зазначення строку платежу; зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; зазначення дати і місця складання простого векселя; підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Частиною 8 статті 17 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що правочини щодо цінних паперів повинні вчинятися за участю або посередництвом торговця цінними паперами, крім випадків, зокрема, здійснення операцій щодо неемісійних цінних паперів.

Відповідно до ч. 9 ст. 17 вказаного Закону, правочини щодо цінних паперів, вчинені без участі (посередництва) торговця цінними паперами, крім випадків, передбачених частиною восьмою цієї статті, є нікчемними.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що векселі є неемісійними цінними паперами, тому положення ч.8 ст.17 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" про те, що правочини щодо цінних паперів повинні вчинятися за участю або посередництвом торговця цінними паперами, не поширюється на правочини щодо векселів.

Щодо застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин Правил (умов) здійснення діяльності з торгівлі цінними паперами: брокерської діяльності, дилерської діяльності, андеррайтингу, управління цінними паперами", затвердженими рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1449 від 12.12.2006, якими передбачена обов`язкова участь торговця цінними паперами при здійсненні діяльності з торгівлі цінними паперами, колегія суддів враховує, що ці Правила розроблено з метою встановлення вимог та порядку провадження торговцями цінними паперами (далі - торговці) професійної діяльності на фондовому ринку (ринку цінних паперів) - діяльності з торгівлі цінними паперами (п.1 розділу І Правил).

Цими Правилами встановлюються основні вимоги до діяльності торговців, правочинів та операцій з цінними паперами та іншими фінансовими інструментами, передбаченими законодавством у діяльності торговців, правил організації внутрішнього обліку торговців (далі - внутрішній облік), а також основні обов`язки торговців (п.2 розділу І Правил).

Торговці, включаючи їх філії та інші відокремлені підрозділи, зобов`язані дотримуватись вимог цих Правил та інших нормативно-правових актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - Комісія), що встановлюють особливості провадження торговцями окремих операцій щодо цінних паперів та інших фінансових інструментів, під час вчинення правочинів, пов`язаних з переходом прав власності на цінні папери та інші фінансові інструменти і прав за цінними паперами та іншими фінансовими інструментами (п.3 розділу І Правил).

Разом з цим Закон України "Про цінні папери та фондовий ринок" регулює всі відносини, що виникають під час розміщення, обігу цінних паперів і провадження професійної діяльності на фондовому ринку, з метою забезпечення відкритості та ефективності функціонування фондового ринку.

За загальним правилом підзаконні нормативно-правові акти мають меншу юридичну силу, ніж Закони України. У випадку виявлення суперечностей між нормами підзаконних нормативно-правових актів і законів, вони завжди вирішуються на користь Законів.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок".

З урахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції про нікчемність додаткової угоди від 26.12.2017, не відповідає положенням Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок".

За таких обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування позовної давності щодо вимоги кредитора до боржника за договором купівлі-продажу векселів №Б-10-727/1 від 27.12.2010.

Ухвалою господарського суду від 30.09.2021, зокрема зобов`язано ТОВ «Хімічні технології» надати вексель, який є предметом договору купівлі-продажу векселів №Б-10-727/1 від 27.12.2010.

Водночас, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що кредитор був позбавлений можливості надати вексель, який є предметом договору купівлі-продажу векселів №Б-10-727/1 від 27.12.2010, оскільки згідно акту прийому-передачі векселів від 27.12.2010, оригінали векселів були передані у власність боржнику.

На момент розгляду заяви ТОВ "Хімічні технології" з грошовими вимогами до боржника судами не встановлено, а в матеріалах справи відсутні докази недійсності правочину - договору купівлі-продажу векселів Б-10-727/1 від 27.12.2010, на підставі якого виникли грошові вимоги кредитора та його недійсність прямо не передбачена законом, а відтак діє встановлена у статті 204 Цивільного кодексу України презумпція правомірності правочину та обов`язковість його виконання сторонами.

Згідно з договором поручительства №799 від 05.04.2007 ТОВ «Хімічні технології» є боржником, а ТОВ «Токмацька феросплавна компанія» - кредитором. Заборгованість ТОВ «Хімічні технології» перед ТОВ «Токмацька феросплавна компанія» за цим договором становить 14 396 484,25 грн.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги проведені ТОВ «Токмацька феросплавна компанія» виплати за договором купівлі-продажу векселів №Б-10-727/1 від 27.12.2010 та залік взаємних вимог між сторонами, станом на час подання заяви з грошовими вимогами, заборгованість боржника перед кредитором становить 42 635 005,75 грн.

Встановивши наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визнання грошових вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Хімічні технології» до товариства з обмеженою відповідальністю «Токмацька феросплавна компанія» у розмірі 42 635 005,75 грн (в межах заявлених грошових вимог).

Щодо грошових вимог компанії з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited до боржника, колегія суддів враховує таке.

Грошові вимоги компанії з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited до боржника обґрунтовані посиланням на укладений 28.05.2008 між компанією з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Токмацька феросплавна компанія» (покупець) договір купівлі-продажу векселів №Б-129/1, за умовами якого продавець продав, а покупець придбав простий вексель номінальною вартістю 25 000 000,00 грн.

28.05.2008 між сторонами підписано акт прийому-передачі векселів.

Матеріали справи свідчать про те, що сторонами договору неодноразово укладалися додаткові угоди про продовження строку розрахунків.

Так, 21.12.2017 між сторонами підписано додаткову угоду до договору, в якій сторони погодили строк проведення розрахунків - не пізніше 31.12.2020.

Відповідно до частин першої та другої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність установлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) цінні папери - документи встановленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчують грошові або інші майнові права, визначають взаємовідносини особи, яка їх розмістила (видала), і власника, та передбачають виконання зобов`язань згідно з проспектом їх емісії (за емісійними цінними паперами), а також можливість передачі прав, що випливають із цих документів, іншим особам.

За порядком розміщення (видачі), згідно з ч.2 ст.3 вказаного Закону, цінні папери поділяються на емісійні та неемісійні.

Емісійні цінні папери - цінні папери, що посвідчують однакові права їх власників у межах одного випуску стосовно особи, яка бере на себе відповідні зобов`язання (емітент).

До емісійних цінних паперів належать: акції; облігації підприємств; облігації місцевих позик; державні облігації України; іпотечні сертифікати; іпотечні облігації; сертифікати фондів операцій з нерухомістю (далі - сертифікати ФОН); інвестиційні сертифікати; казначейські зобов`язання України.

Згідно з п.2 ч.5 ст.3 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) боргові цінні папери - цінні папери, що посвідчують відносини позики і передбачають зобов`язання емітента або особи, яка видала неемісійний цінний папір, сплатити у визначений строк кошти, передати товари або надати послуги відповідно до зобов`язання. До боргових цінних паперів відносяться, зокрема, векселі.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" вексель, який видається на території України і місце платежу за яким також знаходиться на території України, складається державною мовою; вексель підписується від імені юридичних осіб власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. Підписи скріплюються печаткою.

Обов`язкові реквізити, які повинен містити простий вексель, передбачені ст.75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі: назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; безумовне зобов`язання сплатити визначену суму грошей; зазначення строку платежу; зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; зазначення дати і місця складання простого векселя; підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Частиною 8 статті 17 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що правочини щодо цінних паперів повинні вчинятися за участю або посередництвом торговця цінними паперами, крім випадків, зокрема, здійснення операцій щодо неемісійних цінних паперів.

Відповідно до ч. 9 ст. 17 вказаного Закону, правочини щодо цінних паперів, вчинені без участі (посередництва) торговця цінними паперами, крім випадків, передбачених частиною восьмою цієї статті, є нікчемними.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що векселі є неемісійними цінними паперами, тому положення ч.8 ст.17 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" про те, що правочини щодо цінних паперів повинні вчинятися за участю або посередництвом торговця цінними паперами, не поширюється на правочини щодо векселів.

Щодо застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин Правил (умов) здійснення діяльності з торгівлі цінними паперами: брокерської діяльності, дилерської діяльності, андеррайтингу, управління цінними паперами", затвердженими рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №1449 від 12.12.2006, якими передбачена обов`язкова участь торговця цінними паперами при здійсненні діяльності з торгівлі цінними паперами, колегія суддів враховує, що ці Правила розроблено з метою встановлення вимог та порядку провадження торговцями цінними паперами (далі - торговці) професійної діяльності на фондовому ринку (ринку цінних паперів) - діяльності з торгівлі цінними паперами (п.1 розділу І Правил).

Цими Правилами встановлюються основні вимоги до діяльності торговців, правочинів та операцій з цінними паперами та іншими фінансовими інструментами, передбаченими законодавством у діяльності торговців, правил організації внутрішнього обліку торговців (далі - внутрішній облік), а також основні обов`язки торговців (п.2 розділу І Правил).

Торговці, включаючи їх філії та інші відокремлені підрозділи, зобов`язані дотримуватись вимог цих Правил та інших нормативно-правових актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - Комісія), що встановлюють особливості провадження торговцями окремих операцій щодо цінних паперів та інших фінансових інструментів, під час вчинення правочинів, пов`язаних з переходом прав власності на цінні папери та інші фінансові інструменти і прав за цінними паперами та іншими фінансовими інструментами (п.3 розділу І Правил).

Разом з цим Закон України "Про цінні папери та фондовий ринок" регулює всі відносини, що виникають під час розміщення, обігу цінних паперів і провадження професійної діяльності на фондовому ринку, з метою забезпечення відкритості та ефективності функціонування фондового ринку.

За загальним правилом підзаконні нормативно-правові акти мають меншу юридичну силу, ніж Закони України. У випадку виявлення суперечностей між нормами підзаконних нормативно-правових актів і законів, вони завжди вирішуються на користь Законів.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок".

З урахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції про нікчемність додаткової угоди від 21.12.2017, не відповідає положенням Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок".

За таких обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування позовної давності щодо вимоги кредитора до боржника за договором купівлі-продажу векселів №Б-129/1 від 28.05.2008.

Ухвалою господарського суду від 30.09.2021, зокрема зобов`язано компанію з обмеженою відповідальністю Frold Project надати вексель, який є предметом договору купівлі-продажу векселів №Б-129/1 від 28.05.2008.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що кредитор був позбавлений можливості надати вексель, який є предметом договору купівлі-продажу векселів №Б-129/1 від 28.05.2008, оскільки згідно акту прийому-передачі векселів від 28.05.2008, оригінали векселів були передані у власність боржнику.

На момент розгляду заяви компанії з обмеженою відповідальністю Frold Project з грошовими вимогами до боржника судами не встановлено, а в матеріалах справи відсутні докази недійсності правочину - договору купівлі-продажу векселів №Б-129/1 від 28.05.2008, на підставі якого виникли грошові вимоги кредитора та його недійсність прямо не передбачена законом, а відтак діє встановлена у статті 204 Цивільного кодексу України презумпція правомірності правочину та обов`язковість його виконання сторонами.

Встановивши наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визнання грошових вимог компанії з обмеженою відповідальністю Frold Project до товариства з обмеженою відповідальністю «Токмацька феросплавна компанія» у повному обсязі.

3.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, встановивши невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів, з урахуванням приписів ст.ст.269,277 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг та скасування ухвали господарського суду в оскаржуваній частині.

Керуючись ст.ст.269,275,277,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги приватного акціонерного товариства СП Фінанси та кредит", товариства з обмеженою відповідальністю "УАУ", товариства з обмеженою відповідальністю Ді.Ер.Ай., товариства з обмеженою відповідальністю Хімічні технології, компанії з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021 у справі №908/2246/21 скасувати в частині відхилення грошових вимог приватного акціонерного товариства СП Фінанси та кредит", товариства з обмеженою відповідальністю "УАУ", товариства з обмеженою відповідальністю Ді.Ер.Ай., товариства з обмеженою відповідальністю Хімічні технології та компанії з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited.

Визнати грошові вимоги приватного акціонерного товариства СП Фінанси та кредит до товариства з обмеженою відповідальністю Токмацька феросплавна компанія у розмірі 2 233 500 (два мільйони двісті тридцять три тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

Визнати грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю УАУ до товариства з обмеженою відповідальністю Токмацька феросплавна компанія у розмірі 2 299 200,00 (два мільйони двісті дев`яносто дев`ять тисяч двісті) грн 00 коп.

Визнати грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Ді.Ер.Ай. до товариства з обмеженою відповідальністю Токмацька феросплавна компанія у розмірі 44 861 860,00 (сорок чотири мільйони вісімсот шістдесят одна тисяча вісімсот шістедсят) грн 00 коп.

Визнати грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Хімічні технології до товариства з обмеженою відповідальністю Токмацька феросплавна компанія у розмірі 42 635 005 (сорок два мільйони шістсот тридцять п`ять тисяч п`ять) грн 75 коп.

Визнати грошові вимоги компанії з обмеженою відповідальністю Frold Project Limited до товариства з обмеженою відповідальністю Токмацька феросплавна компанія у розмірі 21 994 800 (двадцять один мільйон дев`ятсот дев`яносто чотири тисячі вісімсот) грн 00 коп.

В решті ухвалу Господарського суду Запорізької області від 21.10.2021 у справі №908/2246/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 29.08.2022.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Суддя В.Ф.Мороз

Суддя Л.А.Коваль