РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.08.2022Справа № 910/10142/21
За позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

про стягнення 26 343 333,96 грн

Суддя Шкурдова Л.М.

Секретар с/з: Лисенко А.І.

Представники: згідно з протоколом судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа №910/10142/21 за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про стягнення 26 343 333,96 грн, з яких: 21 151 155,80 грн пені, 4 334 921,55 грн 3% річних та 857 256,61 грн інфляційних втрат за період з жовтня 2019 року по вересень 2020 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконував зобов`язання за договором постачання природного газу № 1005/1920-ТЕ-41 від 26.09.2019 щодо оплати за поставлений природний газ, в зв`язку з чим позивач нарахував пеню, 3% річних, інфляційні втрати.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог, посилаючись на те, що відсутній факт прострочення відповідачем виконання зобов`язань з оплати природного газу.

Відповідачем подано клопотання про зменшення штрафних та фінансових санкцій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 (суддя Андреїшина І.О.) відкрито провадження у справі №910/10142/21 за правилами загального позовного провадження.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій останній заперечив проти доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву.

КП «Київтеплоенерго» подало до суду заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 (суддя Андреїшина І.О.) провадження у справі закрито.

Постановою Верховного Суду від 15.06.2022 року постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2021 у справі №910/10142/21 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За результатами проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/10142/21 передано для розгляду судді Шкурдовій Л.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 справу №910/10142/21 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У підготовчому засіданні 16.08.2022 за письмовою згодою сторін було розпочато розгляд справи по суті, за результатами якого оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.09.2019 між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (споживач) було укладено договір постачання природного газу №1005/1920-ТЕ-41 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач - прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.2 Договору).

У п. 5.1 Договору сторони погодили, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

На виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 2 472 441 959,88 грн, що підтверджується підписаними обома сторонами актами приймання-передачі природного газу за період з жовтня 2019 р. по вересень 2020 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несвоєчасну оплату відповідачем за поставлений газ, в зв`язку з чим позивачем нараховано пеню у розмірі 21 151 155,80 грн, інфляційні втрати у сумі 857 256,61 грн та 3% річних у розмірі 4 334 921,55 грн.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» від 03.11.2016 №1730-VIII (в редакції Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» від 14.07.2021, який набрав чинності 29.08.2021; далі - Закон України №1730-VIII) дія цього закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та послуги з його розподілу і транспортування, за теплову енергію, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію.

Відповідно до статті 1 Закону України №1730-VIII врегулюванню відповідно до цього закону підлягає, зокрема, кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед постачальником природного газу, операторами газорозподільних систем, оператором газотранспортної системи та особою, що виконувала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), а також послуги з його розподілу і транспортування.

Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України №1730-VIII на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію станом на 1 червня 2021 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Нараховані на заборгованість за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, утворену станом на 1 червня 2021 року, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не можуть бути предметом подальшого продажу та врегульовуються у такий спосіб:

підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 1 червня 2021 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону;

підлягають списанню, за умови повного виконання теплогенеруючими та теплопостачальними організаціями умов укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

Таким чином, ч.3 ст.7 Закону України №1730-VIII передбачено можливість уникнення боржником відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання як у спосіб ненарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних, так і у спосіб списання цих нарахувань. Право не нараховувати неустойку, інфляційні втрати, відсотки річних не ставиться в залежність від будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом. Зокрема, реалізація цієї норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (правовий висновок викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 925/74/19).

Враховуючи зазначені положення Закону України №1730-VIII, з огляду на те, що природний газ використовувався відповідачем для виробництва теплової енергії, відповідач належить до підприємств, на відносини з врегулювання заборгованості яких поширюється дія Закону України №1730-VIII.

Як вбачається з матеріалів справи, сума основного боргу за Договором була погашена відповідачем до набрання чинності Законом України №1730-VIII, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до положень Закону України №1730-VIII, нараховані на таку заборгованість неустойка, інфляційні втрати та 3% річних підлягали списанню.

Відповідно до ст.129 ГПК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Дата складення тексту рішення: 30.08.2022