ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

15.08.2022 Справа № 905/631/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Київстар» (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, ідент. номер 21673832) за вх. № 4799/22 від 03.08.2022 про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Ольмезова Костянтина Андрійовича ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) 38 944,07 грн за договором про надання телекомунікаційних послуг №1-2478/17 від 10.10.2017 з урахуванням замовлення № 1 від 10.10.2017 до нього,

В С Т А Н О В И В:

ПрАТ «Київстар» звернулося до Господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ФОП Ольмезова К.А. 38 944,07 грн, з яких: 29 880 грн - заборгованість за послуги доступу до мережі Інтернет, 7 788,27 грн - інфляційні втрати, 1 275,80 грн - 3% річних.

В обґрунтування заяви ПрАТ «Київстар» посилається на порушення ФОП Ольмезовим К.А. умов договору про надання телекомунікаційних послуг №1-2478/17 від 10.10.2017 з урахуванням замовлення № 1 від 10.10.2017 до нього в частині оплати послуг доступу до мережі Інтернет за період січень - березень 2021 року.

08.08.2022 Господарським судом Донецької області видано судовий наказ про стягнення з ФОП Ольмезова К.А. на користь ПрАТ «Київстар» заборгованості за договором про надання телекомунікаційних послуг №1-2478/17 від 10.10.2017 з урахуванням замовлення № 1 від 10.10.2017 до нього за послуги доступу до мережі Інтернет за період січень - березень 2021 року у розмірі 29 880 грн, судового збору у розмірі 190,36 грн.

В частині вимог заяви про стягнення інфляційних втрат та 3% річних суд виходить з наступного.

З розрахунку інфляційних втрат, який здійснений заявником, вбачається, що їх нараховано таким чином:

- за зобов`язанням січня 2021 року: за період лютий 2021 року - червень 2022 року на суму боргу 10 080 грн;

- за зобов`язанням лютого 2021 року: за період березень 2021 року - червень 2022 року на суму боргу 11 160 грн;

- за зобов`язанням березня 2021 року: за період квітень 2021 року - червень 2022 року на суму боргу 8 640 грн.

З розрахунку 3% річних, який здійснений заявником, вбачається, що їх нараховано таким чином:

- за зобов`язанням січня 2021 року: за період 31.01.2021 - 31.07.2022 на суму боргу 10 080 грн;

- за зобов`язанням лютого 2021 року: за період 28.02.2021 - 31.07.2022 на суму боргу 11 160 грн;

- за зобов`язанням березня 2021 року: за період 31.03.2021 - 31.07.2022 на суму боргу 8 640 грн.

У ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат та 3 % річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 викладено правову позицію щодо способу розрахунку інфляційних втрат у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Зокрема, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

У п. 4 договору про надання телекомунікаційних послуг №1-2478/17 від 10.10.2017 з урахуванням замовлення № 1 від 10.10.2017 до нього, зокрема, передбачено, що оплата наданих послуг здійснюється на умовах наступної оплати до 20 числа місяця наступного за розрахунковим періодом. Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (з 1 -го по останнє число календарного місяця).

З огляду на умови п. 4 вказаного договору оплата послуг мала бути здійснена:

- за зобов`язанням січня 2021 року на суму боргу 10 080 грн - до 20.02.2021 включно;

- за зобов`язанням лютого 2021 року на суму боргу 11 160 грн - до 20.03.2021 включно;

- за зобов`язанням березня 2021 року на суму боргу 8 640 грн - до 20.04.2021 включно.

Тобто, нарахування інфляційних втрат має здійснюватись (з урахуванням правової позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеної у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19):

- за зобов`язанням січня 2021 року на суму боргу 10 080 грн - з березня 2021 року;

- за зобов`язанням лютого 2021 року на суму боргу 11 160 грн - з квітня 2021 року;

- за зобов`язанням березня 2021 року на суму боргу 8 640 грн - з травня 2021 року.

У той же час, нарахування 3% річних має здійснюватись:

- за зобов`язанням січня 2021 року на суму боргу 10 080 грн - з 21.02.2021;

- за зобов`язанням лютого 2021 року на суму боргу 11 160 грн - з 21.03.2021;

- за зобов`язанням березня 2021 року на суму боргу 8 640 грн - з 21.04.2021.

Виходячи з викладеного, заявником безпідставно нараховано:

- інфляційні втрати за зобов`язанням січня 2021 року - за період лютий 2021 року; за зобов`язанням лютого 2021 року - за період березень 2021 року; за зобов`язанням березня 2021 року - за період квітень 2021 року;

- 3% річних за зобов`язанням січня 2021 року - за період 31.01.2021 - 20.02.2021; за зобов`язанням лютого 2021 року - за період 28.02.2021 - 20.03.2021; за зобов`язанням березня 2021 року - за період 31.03.2021 - 20.04.2021.

При цьому, під час розгляду господарських справ у наказному провадженні процесуальний закон не передбачає обов`язок суду здійснювати перерахунок заявлених вимог та право суду видавати судовий наказ в частині заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги, оскільки у протилежному випадку суд буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить цільовому призначенню інституту наказного провадження.

За таких обставин, суд вважає, що у заявника відсутнє право вимоги інфляційних втрат та 3% річних у заявлених розмірах (через їх безпідставне нарахування за вищевказані періоди), а тому заява про видачу судового наказу в цих частинах залишається без задоволення на підставі п.8 ч.1 ст.152 ГПК України, згідно з яким суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Одночасно, суд звертає увагу заявника на те, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 ГПК України).

У зв`язку із відмовою у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, судовий збір у розмірі 57,74 грн покладається на заявника.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «Київстар» у видачі судового наказу в частині стягнення з Фізичної особи - підприємця Ольмезова Костянтина Андрійовича інфляційних втрат у розмірі 7 788,27 грн, 3% річних у розмірі 1 275,80 грн.

Ухвала набирає законної сили 15.08.2022 та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені гл. 1 розд. IV Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 15.08.2022.

Суддя Л.В. Ніколаєва