ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2022 р. Справа№ 911/2118/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін:

від прокуратури: Козачук В.Б.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: Мохонько К.М. ( в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгророст»

на рішення Господарського суду Київської області

від 21.10.2021 (повне рішення підписане 05.11.2021)

у справі №911/2118/21 (суддя - Бабкіна В.М.)

за позовом Керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Володарської територіальної громади

до Володарської селищної ради Київської області

та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгророст»

про визнання недійсним рішення № 57-06-VII(П) від 17.02.2016 р. та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1. короткий зміст позовних вимог

Керівник Білоцерківської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Київської області в інтересах держави в особі Володарської територіальної громади з позовом до Володарської селищної ради Київської області та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгророст» про визнання недійсним рішення № 57-06-VII(П) від 17.02.2016 та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування.

Позовні вимоги обґрунтовані прокурором в інтересах територіальної громади безпідставним володінням та користуванням відповідачем-2 земельною ділянкою, що незаконно вибула з володіння та користування територіальної громади внаслідок прийняття Гайворонською сільською радою, правонаступником якої є відповідач-1, оспорюваного рішення.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.10.2021 у справі № 911/2118/21 позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано недійсним рішення Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області № 57-06-VII(П) від 17.02.2016 р. «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «Украгророст», яким передано земельну ділянку площею 38 га, що знаходиться в межах с. Гайворон із земель, відведених під забудову, для ведення сільськогосподарського виробництва, терміном на 7 років з 17.02.2016 р. по 17.02.2023 р. Товариству з обмеженою відповідальністю «Украгророст».

Вирішено усунути перешкоди у праві користування земельною ділянкою Володарською територіальною громадою шляхом витребування земельної ділянки площею 38 га, що знаходиться в межах с. Гайворон із земель, відведених під забудову, яку надано в оренду для ведення сільськогосподарського виробництва, терміном на 7 років з 17.02.2016 р. по 17.02.2023 р., Товариству з обмеженою відповідальністю «Украгророст».

Рішення суду мотивоване тим, що прокурор довів незаконність вибуття земельної ділянки, а також належним чином обґрунтував обраний спосіб захисту порушеного права та наявність повноважень у прокурора звернутись з даним позовом.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Украгророст» звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати повністю рішення Господарського суду Київської області від 21.10.2021 у справі №911/2118/21 та позов у даній справі залишити без розгляду.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2021 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2021 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2118/21 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгророст» на рішення Господарського суду Київської області від 21.10.2021 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/2118/21.

29.12.2021 матеріали справи №911/2118/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгророст» на рішення Господарського суду Київської області від 21.10.2021 у справі №910/2118/21 залишено без руху. Надано строк на усунення недоліків.

31.01.2022 до канцелярії Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/758/22 від 07.02.2022 у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/2118/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2022 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою від 07.02.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/2118/21 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгророст» на рішення Господарського суду Київської області від 21.10.2021 у справі №910/2118/21. Розгляд апеляційної скарги призначено на 02.03.2022.

22.02.2022 від прокурора надійшов відзив на апеляційну скаргу.

02.03.2022 розгляд справи не відбувся у зв`язку з введенням Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 воєнного стану в Україні, а також загрозою життю та здоров`ю учасників судового процесу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2022 призначено розгляд справи №911/2118/21 на 25.05.2022.

25.05.2022 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючої судді Тарасенко К.В. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 призначено розгляд справи №911/2118/21 на 22.06.2022.

Ухвалою від 22.06.2022 розгляд справи відкладено на 27.07.2022.

04.07.2022 від представника відповідача-1 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

У судове засідання 27.07.2022 з`явився представник прокуратури, представник відповідача прийняв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що прокурор не правильно визначив орган до юрисдикції якого належать спірні земельні відносини та з огляду на обставини справи обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, а тому провадження у справі має бути закрито.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Прокурор зазначає, що спірне рішення прийняте сільською радою порушує права та охоронювані законом інтереси територіальної громади, а тому суд першої інстанції правомірно розглянув позов по суті та задовольнив позовні вимоги.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Представник відповідача-1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, а також враховуючи подане представником відповідача-1 клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами за відсутності представників відповідача-1.

Представник відповідача-2, який прийняв участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, надав пояснення в яких підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про закриття провадження у справі.

Представник прокуратури у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

Рішенням Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області № 57-06-VII(П) від 17.02.2016 р. «Про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «Украгророст»« було вирішено: 1) передати земельну ділянку площею 38 га, що знаходиться в межах с. Гайворон із земель, відведених під забудову, ТОВ «Украгророст» для ведення сільськогосподарського виробництва, терміном на 7 років з 17.02.2016 по 17.02.2023; 2) розмір орендної плати за рік встановлено в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земель земельної ділянки площею 38 га, що знаходиться в межах села Гайворон, відведених під забудову; 3) доручено сільському голові укласти договір оренди земельної ділянки згідно чинного законодавства; 4) розробити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сільськогосподарського виробництва в межах Гайворонської сільської ради.

Того ж дня, 17.02.2016 між Гайворонською сільською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгророст» (орендар) було укладено договір № 17 оренди земельної ділянки, відповідно до п. 1 якого орендодавець - Гайворонська сільська рада надає згідно рішення № 57-06-VII(П) від 17.02.2016, а орендар приймає в тимчасове користування на умовах договору оренди земельну ділянку загальною площею 38,0 га із земель запасу Гайворонської сільської ради в межах с. Гайворон із земель, відведених під забудову, для вирощування сільськогосподарських культур, а п. 8 договору встановлено, що договір укладено на 7 років - з 17.02.2016 по 17.02.2023.

Після виготовлення проекту відведення земельної ділянки, що передається в оренду, та технічної документації з нормативно-грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки даний договір буде переукладено на новий термін у відповідності з діючим законодавством.

Також Гайворонською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгророст» було підписано акт приймання-передачі вказаної земельної ділянки від 17.02.2016.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Звертаючись з позовом в даній справі, прокурор зазначив, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 000019 від 10.08.2020 було встановлено порушення вимог земельного законодавства під час передачі Гайворонською сільською радою Володарського району в оренду ТОВ «Украгророст» земельної ділянки без кадастрового номеру (кадастровий номер не присвоєно) площею 38 га.

Відповідно до рішення Володарської селищної ради № 22-01(ІІ)-VІІІ від 11.12.2020 «Про реорганізацію юридичних осіб сільських рад шляхом приєднання до Володарської селищної ради» Гайворонську сільську раду реорганізовано шляхом приєднання до Володарської селищної ради. Пунктом 2 вказаного рішення передбачено, що Володарська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Гайворонської сільської ради.

З урахуванням вищевикладеного, Володарська селищна рада як орган місцевого самоврядування, наділена повноваженнями розпоряджатися комунальною власністю від імені Володарської територіальної громади.

Як слідує з позову, Володарська селищна рада Білоцерківського району Київської області листом № 02-20/526 від 01.04.2021, адресованим Заступнику керівника Білоцерківської окружної прокуратури, повідомила, що земельна ділянка площею 38 га, яку було передано відповідно до рішення Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області № 57-06-VII(П) від 17.02.2016 в оренду ТОВ «Украгророст» строком на 7 років, згідно з картою-схемою до Проекту формування території та встановлення меж Гайворонської сільської ради знаходиться в межах населеного пункту с. Гайворон. Документація із землеустрою щодо формування даної земельної ділянки не розроблялася, кадастровий номер не присвоювався, земельні торги при наданні в оренду земельної ділянки не проводилися. Реєстрація договору оренди земельної ділянки № 14 від 17.02.2016 згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не здійснювалась.

Поряд з цим, Володарська селищна рада Білоцерківського району Київської області листом № 02-20/788 від 27.05.2021, адресованим Заступнику керівника Білоцерківської окружної прокуратури, повідомила, що Гайворонською сільською радою 07.02.2016 було укладено договір № 14 оренди земельної ділянки з ТОВ «Украгророст» про передачу в користування на умовах оренди строком на 7 років, з 17.02.2016 р. по 17.02.2023, земельної ділянки площею 38,0 га для вирощування сільськогосподарських культур, яка розташована в межах населеного пункту с. Гайворон. Згідно з умовами п. 9 договору (зі змінами від 17.02.2017 р.) орендна плата вноситься орендарем у розмірі 48046,06 грн за 38 га ріллі. Орендна плата вноситься відповідно до чинного законодавства щомісячно в розмірі 4003,84 грн не пізніше 20 числа наступного місяця. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Оскільки відділ фінансів Володарської селищної ради не здійснював контроль за сплатою орендної плати за землю з юридичних осіб в минулих роках (доходи надходили до бюджетів сільських рад), інформація про наявність заборгованості ТОВ «Украгророст» за оренду земельної ділянки площею 38,0 га у Володарській селищній раді відсутня. В той же час, за наявною в селищній раді інформацією, надходження коштів за оренду землі від ТОВ «Украгророст» (код платника 37917477) у 2021 році станом на 25.05.2021 складає 7577,98 грн.

Прокурор, звертаючись до суду з даним позовом, зазначив, що рішення Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області № 57-06-VII(П) від 17.02.2016 про передачу в оренду земельної ділянки ТОВ «Украгророст», яким передано земельну ділянку площею 38 га, що знаходиться в межах с. Гайворон, з земель, відведених під забудову, ТОВ «Украгророст» для ведення сільськогосподарського виробництва терміном на 7 років з 17.02.2016 р. по 17.02.2023 було прийняте всупереч інтересам Володарської територіальної громади, а також з порушенням вимог законодавства, внаслідок чого вказане рішення підлягає визнанню недійсним, а перешкоди у користуванні вказаною земельною ділянкою Володарською територіальною громадою підлягають усуненню.

Як слідує з оскаржуваного прокурором рішення, Гайворонською сільською радою було прийняте рішення про передачу відповідачу 2 земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва із земель, відведених під забудову у межах с. Гайворон.

Між тим, згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції станом на час прийняття рішення від 17.02.2016 р.) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відтак, зміна цільового призначення спірної земельної ділянки площею 38 га відбулася з порушенням наведених законодавчих норм, оскільки проект землеустрою, як зазначалося вище, при відведенні земельної ділянки та передачі її в користування не розроблявся.

А тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в порушення вимог чинного законодавства, рішення Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області № 57-06-VII(П) від 17.02.2016 прийняте без розробки та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що підтверджується п. 4 оскаржуваного рішення та п. 8 договору оренди земельної ділянки від 17.02.2016.

Окрім того, надання в оренду спірної земельної ділянки без розробки проекту землеустрою свідчить про порушення вимог ст. 185 Земельного кодексу України, ст.ст. 20, 50 Закону України «Про землеустрій», згідно яких землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок; відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, а в межах населеного пункту - ще й з органами містобудування та архітектури.

Водночас, згідно вимог ч.ч. 1-4, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у ч.ч. 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Водночас, рішення Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області № 57-06-VII(П) від 17.02.2016 прийняте відносно земельної ділянки, яка не сформована, її площа та межі не визначені, не внесені до Державного земельного кадастру, що виключає можливість розпорядження такою ділянкою та проведення державної реєстрації похідних речових прав щодо неї.

В свою чергу, частинами 2, 3 ст. 134 Земельного кодексу України встановлено вичерпний перелік випадків, коли земельні ділянки та права на них не підлягають передачі на конкурентних засадах.

Водночас матеріали справи не містять доказів, що у сільської ради були підстави передати земельну ділянку відповідачу-2 без проведення конкурсу, що в свою чергу свідчить про те, що оспорюване рішення Гайворонської сільської ради прийнято з порушенням приписів земельного законодавства, щодо порядку розпорядження земельними ділянками, оскільки передача земельної ділянки в оренду відповідачу-2 була здійснена поза конкурентними засадами.

З огляду на викладене, обґрунтованими є висновки суду першої інстанції, що рішення Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області № 57-05-VII(П) від 17.02.2016 про передачу відповідачу-2 в оренду земельної ділянки без розробки проекту землеустрою та поза конкурентними засадами не відповідає вимогам ст.ст. 124, 134 Земельного кодексу України, прийняте з порушенням земельного законодавства, у зв`язку з чим підлягає визнанню недійсним у судовому порядку.

Поряд з цим, за результатами виконання договору оренди земельної ділянки від 17.02.2016, укладеного Гайворонською сільською радою та ТОВ «Украгророст», будь-які речові права у орендаря на земельну ділянку не виникли, оскільки відсутність сформованої земельної ділянки з присвоєним кадастровим номером та внесеної до Державного земельного кадастру інформації про неї, та фактична відсутність меж земельної ділянки, виключає можливість як реєстрації речових прав щодо такої ділянки та посвідчення переходу таких прав так і фактичну реалізацію такого права, оскільки, знову ж таки, межі земельної ділянки не визначені.

Водночас, в силу вимог ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки).

Фактичні обставини справи свідчать, що договір оренди від 17.02.2016 не містить предмету - земельної ділянки у розумінні ст. 79-1 Земельного кодексу України, і що за результатами підписання договору у сторін не змінились будь-які цивільні права щодо земельної ділянки, вказаної у договорі.

Враховуючи, що сторони в належній формі не досягли згоди щодо предмету договору, а підписання останнього не породжує будь-яких цивільних прав щодо земельної ділянки, такий договір є неукладеним та не може бути належною правовою підставою для передачі земельної ділянки у користування ТОВ «Украгророст».

З огляду на неукладеність договору оренди, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що за відсутності договору оренди визнання недійсним рішення про передачу земельної ділянки в оренду є належним способом захисту права.

Водночас, як зазначалося вище, між Гайворонською сільською радою та ТОВ «Украгророст» було підписано акт приймання-передачі спірної земельної ділянки в оренду від 17.02.2016 р.

Відповідно до долученої до матеріалів справи копії податкової декларації відповідача 2 за 2020 рік з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні державної або комунальної форми власності), платник ТОВ «Украгророст» має щорічно сплачувати 48046,06 грн. (4,5%) за оренду земельної ділянки площею 38 га.

Слід зазначити, що посилання представника відповідача-2 на те, що у податковій декларації з плати за землю за 2020 рік, де платником є ТОВ «Украгророст», орендну плату визначено в розмірі 4,5%, а в договорі оренди земельної ділянки № 14 від 17.02.2016 р. зазначено орендну плату в розмірі 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, у зв`язку з чим стверджувати, що це одна й та ж земельна ділянка немає підстав, спростовується зазначенням самим ТОВ «Украгророст» у вказаній декларації такого об`єкту оренди, як земельна ділянка категорії 01.01, право оренди на яку виникло з 17.02.2016 р. за договором № 14, площею 38 га, нормативною грошовою оцінкою 28097,11 грн.

Поряд з цим, суд констатує, що посилання представника відповідача-2 на те, що спірна земельна ділянка не використовувалася ТОВ «Украгророст», не підтверджується жодними доказами.

Щодо вимоги прокурора про усунення перешкод у праві користування земельною ділянкою Володарською територіальною громадою шляхом витребування від відповідача-2 земельної ділянки площею 38 га, що знаходиться в межах с. Гайворон із земель, відведених під забудову, яку надано в оренду для ведення сільськогосподарського виробництва, терміном на 7 років з 17.02.2016. по 17.02.2023 Товариству з обмеженою відповідальністю «Украгророст», суд відзначає наступне.

Позовну вимогу про усунення перешкод у здійсненні права користування шляхом витребування земельної ділянки слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки.

Окрім цього, метою негаторного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, яким він позбавлений можливості користуватись і розпоряджатись спірною земельною ділянкою.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 р. у справі № 145/2047/16-ц.

Враховуючи, що відповідач-2 незаконно користується спірною земельною ділянкою, і наведена обставина не була спростована ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, то відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України Володарська територіальна громада як власник земельної ділянки може вимагати усунення порушень її права на землю, а тому така позовна вимога підлягає задоволенню.

Щодо права подавати позов в інтересах територіальної громади, суд зазначає наступне.

Так, у відповідності з ч. 1 ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю: вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Оспорюваним рішенням і діями щодо передачі спірної земельної ділянки в оренду було порушено інтереси держави в особі Володарської територіальної громади, яка є власником та розпорядником спірної земельної ділянки комунальної власності, а тому права територіальної громади мають бути захищені та вона є належним позивачем у справі.

Водночас, інтереси територіальної громади має представляти відповідна рада, на момент подання позову це Володарська селищна рада, яка свої функції по захисту інтересів громади самостійно не забезпечила, що обумовлює правомірне втручання прокурора для захисту інтересів держави в особі конкретної територіальної громади та визначення відповідної ради відповідачем у справі.

З огляду на викладене, відсутні підстави для закриття провадження у справі, оскільки прокурор, з огляду на обставини справи, правомірно звернувся з даним позовом та довів його обґрунтованість.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що прокурор належними та допустимими доказами довів, що оспорюване рішення та користування відповідачем-2 спірною земельною ділянкою без належного оформлення порушує права та майнові інтереси територіальної громади.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

За результатами розгляду справи колегією суддів встановлено, що позивач довів обґрунтованість заявленого позову, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Згідно приписів ст.ст. 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно з приписами ст. 12 Земельного кодексу України (тут і далі - в редакції на час прийняття оспорюваного рішення) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст. 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції станом на час прийняття рішення від 17.02.2016) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відтак, зміна цільового призначення спірної земельної ділянки площею 38 га відбулася з порушенням наведених законодавчих норм, оскільки проект землеустрою, як зазначалося вище, при відведенні земельної ділянки та передачі її в користування не розроблявся.

Крім цього, статтею 83 Земельного кодексу України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Також, статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що юридичні особи набувають права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

У відповідності до вимог ч.ч. 1-4, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у ч.ч. 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Поряд з цим, згідно з ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

За приписами ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб; використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів; використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями; будівництва об`єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів; надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні; надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено; розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України; надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб; надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону; надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала; будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу); будівництва об`єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об`єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд); передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва; надання земельних ділянок суб`єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України «Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим» зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання суб`єктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим; поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря; передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності; надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків; надання земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; надання в оренду земельних ділянок під польовими дорогами, розташованих у масиві земель сільськогосподарського призначення (крім доріг, що обмежують масив), відповідно до статті 37-1 цього Кодексу; надання в оренду земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами, що обслуговують масив земель сільськогосподарського призначення; надання земельної ділянки державної або комунальної власності в користування (оренду) інвестору із значними інвестиціями для реалізації інвестиційного проекту із значними інвестиціями. Земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

За приписами ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно зі ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За приписами ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно з приписами ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, в тому числі - право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Згідно зі ст. 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Водночас, в силу вимог ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки).

Частиною 1 ст. 182 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про оренду землі» визначено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Так, у відповідності з ч. 1 ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю: вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Частинами 1, 4, 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності. Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Згідно з частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Дослідивши доводи апелянта судом встановлено, що прокурор правильно визначив орган до юрисдикції якого належать спірні земельні відносини та з огляду на обставини справи обрав належний спосіб захисту порушеного права, а тому відсутні підстави для закриття провадження у справі.

Крім того, апелянт не спростував висновків суду щодо обґрунтованості заявленого позову, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду Київської області від 21.10.2021 у справі №911/2118/21 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгророст» на рішення Господарського суду Київської області від 21.10.2021 у справі №911/2118/21 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгророст» на рішення Господарського суду Київської області від 21.10.2021 у справі №911/2118/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 21.10.2021 у справі №911/2118/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 12.08.2022.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.А. Іоннікова