ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.08.2022 Справа №905/2038/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.

при секретарі судового засідання Галагузі М.П.,

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман Донецької області, ,

до відповідача, Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради, м.Бахмут Донецької області, ,

про стягнення 3166344,80 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явився,-

І. Короткий зміст позовної заяви, заперечень та інших заяв, клопотань учасників справи:

Акціонерне товариство «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою №2022/1989 від 25.10.2021 до Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради про стягнення збитків за пільгове перевезення пасажирів у сумі 3166344,80 грн. за період з січня по грудень 2019 року на підставі договору про виплату компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом окремих категорій громадян-мешканців м.Бахмут №2 від 02.01.2019 (зареєстровано 29.12.2019 за №Дон-НРП-19017/НЮ-і), ст.ст.89, 91, 102 Бюджетного кодексу України, ст.9 Закону України «Про залізничний транспорт» та Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1359 від 16.12.2009.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання із відповідачем договору №2 від 02.01.2019 про виплату компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом окремих категорій громадян-мешканців м.Бахмут (зареєстровано 29.12.2019 за №Дон-НРП-19017/НЮ-і); фактичне надання послуг по пільговому перевезенню пасажирів у 2019 році на суму 3466344,80 грн., з яких Акціонерне товариство «Українська залізниця» отримало компенсаційних виплат 300000,00грн., внаслідок чого наразі заборгованість відповідача перед позивачем складає 3166344,80грн, та тим самим підприємству останнього завдано збитків. Визначає, що зобов`язання сторін, в даному випадку, виникають у тому числі і безпосередньо із законів України і не залежать від волевиявлення сторін, саме відповідачем не було дотримано імперативних норм закону.

На підтвердження викладених обставин позивач надав у копіях: договір №2 від 02.01.2019 про виплату компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом окремих категорій громадян-мешканців м.Бахмут (зареєстровано 29.12.2019 за №Дон-НРП-19017/НЮ-і), претензія структурного підрозділу «Служба приміських пасажирських перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №2021/4383 від 22.09.2020 до Управління праці і соціального захисту населення Бахмутської міської ради, довіреність на представників позивача, листи Управління праці і соціального захисту населення Бахмутської міської ради №04вх.01-3033 від 20.10.2020 «Щодо розгляду претензії на суму 3127062,75 грн.», №12/5083-1 від 23.12.2019, листи структурного підрозділу «Служба приміських пасажирських перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» №2021/2051 від 24.04.2019, №2021/5403 від 24.10.2019, лист Бахмутської міської ради №вх.01-4742-10 від 23.09.2019, рішення Бахмутської міської ради №6/137-2794 від 20.12.2019 «Про затвердження Порядку проведення розрахунків компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян - мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади», облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів за період січень-грудень 2019 року, загальні зведені відомості по типах пільг та квитків у приміському сполученні за січень-грудень 2019 року.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.92 Конституції України, ст.ст.22, 96, 509,525, 526, 610, п.4 ч.1 ст.611, ст.ст.617, 623 Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 193 Господарського кодексу України, ст.89, 91, 102 Бюджетного кодексу України, ст.9 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальній гарантії», Міжурядову Угоду про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12.03.1993, Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», Закон України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу», Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закон України «Про охорону дитинства», Закон України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», п.п.3, 5, 6 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів та здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002, п.п.2-5, 7, 9-11 Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1359 від 16.12.2009.

04.11.2021 представник позивача через канцелярію суду надав заяву №2022/2057 від 03.11.2021 про усунення недоліків, до якої додано, документи на підтвердження повноважень Комісарової А.В. у якості представника позивача у статусі адвоката, документи на підтвердження повноважень Афоніна Ю.Ю. на засвідчення документів доданих до позовної заяви та копії виписок з рахунку у підтвердження отримання від відповідача компенсаційних виплат у сумі 300000,00 грн.

02.12.2021 від відповідача через канцелярію Господарського суду Донецької області отримано відзив №01/6910 від 29.11.2021 на позовну заяву про стягнення збитків за пільгові перевезення громадян у приміському сполученні (надіслано поштою 30.11.2021 згідно інформації, що міститься на поштовому конверті, у якому надійшов документ), у якому зазначає, що відносини між сторонами будувались на договірній основі, відповідачем на адресу позивача було направлено два примірника договору для підписання, один з яких був повернутий відповідачу із підписами та печаткою, що свідчить про згоду позивача укласти договір на запропонованих відповідачем умовах; зауважує, що інших, ніж було запропоновано, умов до договору відповідач не отримував від позивача, а тому, відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України можна зробити висновок, що договір укладений, бо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, жодних пропозицій з боку позивача щодо зміни хоча б деякого пункту договору відповідач не отримував впродовж всього 2019 року; звернуто увагу, що єдиною формою обліку при розрахунку суми, що підлягає відшкодуванню перевізнику є поіменний облік усіх пільговиків, які скористалися пільговим проїздом у залізничному транспорті, відповідач, як головний розпорядник коштів, повинен був провести звірку та уточнення інформації, яка міститься в розрахунках позивача та провести розрахунки пільг та тих осіб пільгової категорії, які зареєстровані в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги; вказано, що загальна сума по отриманих відповідачем облікових формах про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів складає 3466344,80 грн., загальна сума розрахунків видатків на відшкодування витрат пов`язаних з наданням пільг по перевезенню окремих категорій громадян - мешканців м.Бахмут залізничним транспортом приміського сполучення, по отриманих відповідно до п.3.2 договору, складає 486083,00 грн., тобто відповідач повинен відшкодувати 186083,00 грн. витрат, пов`язаних з наданням пільг по перевезенню окремих категорій громадян - мешканців м.Бахмут залізничним транспортом приміського сполучення; підкреслено, що листами відповідача №12/5083-1 від 23.12.2019, №12/840-1 від 28.02.2020 повернуто без підписання акти звіряння заборгованості за пільговий проїзд окремих категорій громадян за вересень-грудень 2019 року, позивач у свою чергу не надав ніяких листів або претензій стосовно повернутих на його адресу без підписання вказаних актів звіряння заборгованості, згідно яких сума, яку позивач не підтвердив складає 119562,66 грн., тобто відповідач винен позивачу 66520,34 грн. (186083,00 грн. - 119562,66 грн.); позивач має довести наявність збитків, їх розмір, протиправність поведінки правопорушника та причинний зв`язок між протиправними діями відповідача та завданими позивачу збитками; позивач, продаючи пільговий квиток, вже зазнає певних збитків, на виникнення яких відповідач жодним чином не впливає та не вчиняє ніяких протиправних дій, які завдають позивачу цих збитків; забезпечуючи пільгове перевезення окремих категорій громадян, держава поклала на себе обов`язок відшкодовувати за рахунок державного бюджету збитки, понесені залізничним транспортом. До відзиву додано документи згідно переліку. Просить долучити відзив до матеріалів справи та задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради у розмірі 66 520,34 грн.

16.12.2021 від позивача через канцелярію Господарського суду Донецької області отримано відповідь б/н від 15.12.2021 на відзив, у якій викладене у позові підтримав та наголосив, що законодавством не передбачена залежність відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету; посилається на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 03.03.2020 у справі №904/94/19, на приписи ст.92 Конституції України, Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000, постанову Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», постанову Кабінету Міністрів від 16.12.2009 №1359 «Про затвердження порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян», справу ЄСПЛ «Кечко проти України»; підкреслено, що відповідач, який є розпорядником бюджетних коштів, в силу закону повинен відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені позивачем витрати на перевезення пільговиків за 2019 рік. До відповіді на відзив додано документи згідно переліку. Просить суд прийняти відповідь на відзив та врахувати при розгляді справи по суті, стягнути з Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» збитків за пільгове перевезення пасажирів у сумі 3166344 (три мільйони сто шістдесят шість тисяч триста сорок чотири) гривні 80 копійок за період з січня по грудень 2019 року, судові витрати по справі покласти на відповідача.

01.02.2022 від відповідача канцелярією Господарського суду Донецької області отримано заперечення №01/395 від 28.01.2022 на відповідь на відзив, з додатками. У запереченнях посилається на те, що механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, який був визначений постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002, в частині щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, втратив чинність 24.06.2017 згідно постанови Кабінету Міністрів України №426 від 21.06.2017; зауважено, що пільги по безоплатному користуванню приміським транспортом введено нормативно-правовими актами, прийнятими Верховною Радою України, а не органом місцевого самоврядування; зазначено, що відповідно до ст.39 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», ст.ст.32, 37, 39 Бюджетного кодексу України саме Кабінет Міністрів України визначає порядок та умови надання з державного бюджету місцевим бюджетам субвенцій та володіє законодавчою ініціативою, має повноваження щодо підготовки проекту Закону України «Про державний бюджет України» та внесення змін до нього з питань, що стосуються таких субвенцій, а також є органом, який приймає рішення щодо введення відповідних пільг, отже, вважає, що належним відповідачем за вимогами про стягнення збитків за пільгові перевезення громадян у приміському сполученні має бути саме Кабінет Міністрів України, а відповідач повинен відшкодувати витрати, пов`язані з наданням пільг по перевезенню окремих категорій громадян-мешканців м.Бахмут залізничним транспортом приміського сполучення у розмірі 66520,34 грн. Просить долучити заперечення на відповідь на відзив до матеріалів справи, задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради у розмірі 66 520,34 грн.

08.02.2022 від позивача через канцелярію Господарського суду отримано пояснення №2022/226 від 07.02.2022, у яких зазначено, що в силу пп.ґ п.3 ч.1 ст.91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватись з усіх місцевих бюджетів, належать компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян; пп.б п.4 ч.1 ст.89, ст.102 Бюджетного кодексу України є чинними на час виникнення та існування спірних відносин та підлягають застосуванню у розглядуваному випадку; зауважено, що відповідача, як зобов`язану особу на відшкодування витрат за надані послуги пільговим категоріям громадян 2019 року, визначають положення ст.ст.7, 9 Закону України «Про залізничний транспорт», постанова Кабінету Міністрів України №1359 від 16.12.2009 «Про затвердження Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян» та постанова Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», що є чинними під час виникнення та існування спірних відносин; підкреслено, що законодавством не передбачена залежність відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету; Закон України «Про залізничний транспорт» та Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1196 від 27.12.2006 не передбачають жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі; перевезення пасажирів на пільгових умовах позивачем виконано не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього, як наслідок, уповноважений на те державою орган - відповідач у справі у силу закону має відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені витрати позивачу. До пояснень додано документи згідно переліку. Просить прийняти пояснення по справі та врахувати при розгляді справи по суті, стягнути з Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» збитків за пільгове перевезення пасажирів у сумі 3166344 (три мільйони сто шістдесят шість тисяч триста сорок чотири) гривні 80 копійок за період з січня по грудень 2019 року, судові витрати по справі покласти на відповідача.

27.04.2022 зареєстровано електронну копію паперового документа клопотання №2022/380 від 28.02.2022, яке надійшло від представника позивача Комісарової А. на офіційну поштову скриньку суду.

09.08.2022 від відповідача через підсистему «Електронний суд» отримано клопотання №01/2361 від 09.08.2022, з додатками згідно переліку. Просить відкласти продовження судового засідання на іншу дату. Обґрунтуванням наведено неможливість особисто взяти участь у судовому засіданні, оскільки продовження судового засідання відбувається в термін дії воєнного стану в Україні, зазначено про неможливість виконання приписів ст.197 Господарського процесуального кодексу України, повідомлено, що в силу обставин, які виникли, відповідач не зловживає процесуальними правами та добросовісно користується ними.

09.08.2022 від представника позивача, адвоката Єромичевої Аліни В`ячеславівни, на офіційну електронну поштову адресу суду отримано клопотання №НЮ-А-09.08 від 09.08.2022. Просить суд відхилити клопотання відповідача, щодо відкладення розгляду справи та розглянути справу по суті і винести рішення, щодо розгляду справи у відсутності позивача та відповідача - не заперечують. Вказано на розумність строку розгляду справи та вважає, що у справі наявні всі матеріали та докази для винесення рішення по справі.

Документ скріплено кваліфікованим електронним підписом.

ІІ. Процесуальній дії суду:

З дотриманням приписів ст.32 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/2038/21 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 09.11.2021 прийнято позовну заяву №2022/1989 від 25.10.2021 до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2038/21; визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 07.12.2021; встановлено позивачу: відповідно до ст.166 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив у строк до 07.12.2021 разом із доказами її направлення на адресу відповідача; встановлено відповідачу надати: відповідно до ст.165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 30.11.2021, але не пізніше 15 днів з дня повідомлення про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання; визнано явку сторін, їх представників у підготовче засідання обов`язковою.

Ухвалою суду від 07.12.2021 продовжено строк підготовчого провадження до 07.02.2022 (включно); відкладено підготовче засідання на 18.01.2022; встановлено строк позивачу для надання відповіді на відзив до 31.12.2021, направити останній на адресу відповідача та надати суду докази такого направлення до означеної дати підготовчого засідання; роз`яснено право відповідача на подання заперечень у порядку ст.167 Господарського процесуального кодексу України; встановлено строк відповідачу на подання заперечень до 11.01.2022 разом із доказами їх направлення на адресу позивача; визнано явку представників сторін у підготовче засідання обов`язковою.

Ухвалою суду від 18.01.2022 відкладено підготовче засідання на 01.02.2022; продовжено строк відповідачу на подання заперечень на відповідь на відзив; встановлено строк відповідачу на подання заперечень до 01.02.2022 разом із доказами їх направлення на адресу позивача.; визнано явку представників сторін у підготовче засідання обов`язковою.

Ухвалою суду від 01.02.2022 закрито підготовче провадження у справі №905/2038/21; призначено справу №905/2038/21 до судового розгляду по суті; визначено проведення судового засідання 08.02.2022.

08.02.2022 судове засідання з розгляду справи по суті оголошено відкритим, розпочато з`ясування обставин справи, на які позивач посилається як на підставу свої вимог та заперечень, дослідження доказів. Разом з цим, керуючись ч.2 ст.216 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні оголошено перерву, представник позивача про оголошення перерви повідомлений під розписку, відповідною ухвалою суду повідомлено Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради, м.Бахмут Донецької області, про продовження судового засідання, що відбудеться 10.03.2022, зал судового засідання №406 (приміщення Господарського суду Донецької області, за адресою: 61022, м.Харків, пр.Науки, 5).

10.03.2022 судове засідання з розгляду справи №905/2038/21 по суті, у зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану, веденням активних бойових дій на території міста Харкова та Харківської області, не відбулось.

Ухвалою суду від 11.05.2022 відкладено розгляд справи №905/2038/21; рекомендовано у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці представників учасників справи подавати до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності за наявними матеріалами в порядку частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України; повідомлено учасників справи, що заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів, можуть бути ними подані в електронному вигляді на електронну пошту суду або через особистий кабінет в системі «Електронний суд»; постановлено про дату, час і місце наступного судового засідання повідомити учасників справи додатково відповідною ухвалою суду.

Клопотання Комісарової А. №2022/380 від 28.02.2022 залишено судом без розгляду, про що відображено в означеному процесуальному документі.

Ухвалою суду від 13.07.2022 повідомлено Акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман Донецької області, та Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради, м.Бахмут Донецької області, про продовження судового засідання, що відбудеться 11.08.2022 о 13:30 год., у приміщенні Господарського суду Донецької області, за адресою: 61022, м.Харків, пр.Науки, 5, зал судового засідання №406.

Документи надані сторонами прийнято судом та долучено до матеріалів справи, враховано під час розгляду справи по суті.

У судове засідання 11.08.2022 представники сторін не з`явились.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, забезпечення з боку суду можливості учасників справи для реалізації своїх процесуальних прав, у тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв`язку) відповідних доказів до суду, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи (оголошення перерви) та дійшов висновку про можливість розглянути спір у судовому засіданні 11.08.2022.

Беручи до уваги таке, у задоволенні клопотання відповідача про відкладення продовження судового засідання на іншу дату судом відмовлено.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом:

Між Управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради (нині - Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради, далі - платник, замовник) та Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі структурного підрозділу «Служба приміських пасажирських перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» (перевізник, виконавець) укладено договір №2 (зареєстрований останнім 29.12.2019 за №Дон-НРП-19017/НЮ-і) про виплату компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом окремих категорій громадян-мешканців м.Бахмут, згідно п.1.1 якого договір регламентує взаємовідносини сторін щодо відшкодування платником втрат перевізнику за перевезення окремих категорій громадян, які відповідно до чинного законодавства України мають право на пільговий проїзд (пільгові категорії громадян) в залізничному транспорті приміського сполучення.

При здійсненні відшкодування втрат за перевезення пільгових категорій громадян сторони керуються Бюджетним кодексом України, постановами Кабінету Міністрів України: від 16.12.2009 №1359 «Про затвердження Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян», від 29.01.2003 №117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» (із змінами та доповненнями), рішенням Бахмутської міської ради від 18.12.2018 №6/124-2396 «Про міський бюджет м.Бахмута на 2019 рік», рішенням Бахмутської міської ради від 26.10.2016 №6/93-1693 (зі змінами) «Про затвердження Положення про порядок розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян - мешканців м.Бахмут» (п.1.2 договору).

Згідно п.2.1 договору сторони виконують взаємні обов`язки з метою забезпечення задоволення потреб населення м.Бахмут у перевезеннях залізничним транспортом приміського сполучення відповідно до п.2 Положення про порядок розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян - мешканців м.Бахмут (положення), затвердженого рішенням Бахмутської міської ради від 26.10.2016 №6/93-1693.

За умовами договору перевізник зобов`язується здійснювати пільгові перевезенням залізничним транспортом приміського сполучення передбачених чинним законодавством України категорій громадян - мешканців м.Бахмут; платник згідно з положенням та в межах суми бюджетних асигнувань, передбачених в кошторисах доходів та видатків платника на відповідний рік, зобов`язується сплатити перевізнику компенсацію у розмірі 300000,00 грн. до 31.12.2019 за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян - мешканців м.Бахмут на підставі наданих перевізником документів, передбачених цим Договором (п.2.2, п.2.3 договору).

Відповідно до п.3.1 договору для проїзду залізничним транспортом приміського сполучення пільгові категорії громадян купують квитки на умовах, передбачених відповідними нормативно-правовими актами України. У разі прямування у вагоні підвищеної категорії громадянами оплачується різниця вартості проїзного документа.

Перевізник подає щомісячно до 10 числа наступного за звітним місяцем розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг установленої форми 2-пільга по перевезенню залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян - мешканців м.Бахмут та акт звіряння заборгованості згідно додатку 2 до положення (п.3.2 договору).

На підставі наданих перевізником розрахунків та актів звіряння заборгованості, платник перераховує перевізнику суму відшкодування компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян в межах одержаних коштів (п.3.3 договору).

Сторони погодили, що даний договір набуває чинності з 01.01.2019 і діє в частині надання послуг з перевезення пільгових категорій громадян до 31.12.2019, а в частині здійснення компенсаційних виплат - до їх погашення (п.7.1 договору).

Договір підписано сторонами без зауважень та скріплено печатками підприємств.

За період січень - грудень 2019 року позивачем здійснено перевезення пільгових категорій населення за пільговими тарифами.

Донецькою залізницею (позивачем) визначено суму недоотриманих коштів у 2019 році за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів, а саме за перевезення наступних категорій пільговиків для приміського сполучення: інвалідів Великої Вітчизняної війни 1, 2, 3 групи та прирівняних до них осіб; учасників Великої Вітчизняної війни, бойових операцій; батьків військовослужбовців, які загинули чи померли; інвалідів війни 1, 2, 3 групи та осіб, які супроводжують в поїздах інваліда; учасників бойових дій; інвалідів 1, 2, 3 групи та осіб, які супроводжують інвалідів 1 групи; постраждалих внаслідок Чорнобильської аварії 1 категорії, уч. ліквідації, дітей віком від 6-18 років, яким встановлена інв. пов`язана з Чорнобильською катастрофою; пенсіонерів за віком; ветеранів: органів внутрішніх справ, військової служби; дітей віком від 6 до 18 років (до 23 років) з багатодітних сімей; дітей-сиріт і дітей, які залишились без піклування батьків, віком від 16-18 років; дітей-інвалідів віком від 6-18 років по Донецькій області Бахмутського району:

у січні 2019 року - на загальну суму 253706,84 грн. (з ПДВ) за 4571 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);

у лютому 2019 року - на загальну суму 341465,24 грн. (з ПДВ) за 4771 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);

у березні 2019 року - на загальну суму 265594,08 грн. (з ПДВ) за 5748 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);

у квітні 2019 року - на загальну суму 365935,17 грн. (з ПДВ) за 5030 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);

у травні 2019 року - на загальну суму 345650,95 грн. (з ПДВ) за 5991 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);

у червні 2019 року - на загальну суму 382944,78 грн. (з ПДВ) за 5884 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);

у липні 2019 року - на загальну суму 400747,19 грн. (з ПДВ) за 6312 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);

у серпні 2019 року - на загальну суму 342521,18 грн. (з ПДВ) за 5667 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);

у вересні 2019 року - на загальну суму 311120,06 грн. (з ПДВ) за 4017 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);

у жовтні 2019 року - на загальну суму 178787,45 грн. (з ПДВ) за 2846 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);

у листопаді 2019 року - на загальну суму 39282,05 грн. (з ПДВ) за 1487 оформленими пільговими проїзними документами (квитками);

у грудні 2019 року - на загальну суму 238589,81 грн. (з ПДВ) за 2904 оформленими пільговими проїзними документами (квитками).

За вказаний період залізницею складено облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевого бюджетів та сформовано загальні зведені відомості по типах пільг та квитків у приміському сполученні.

Відповідно до листа відповідача №12/86-1 від 17.01.2019 на адресу позивача, звернуто увагу, що управління буде проводити відшкодування за надані пільги в межах адміністративно-територіальної одиниці, яку обслуговує уповноважений орган, та згідно переліку категорій пільговиків, за проїзд яких на залізничному транспорті приміського сполучення проводяться компенсаційні виплати за рахунок коштів бюджету Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади, визначеному порядком.

Позивач звертався до голови Бахмутської міської ради з листом №2021/2051 від 24.04.2019, у якому зазначив, що з 01.01.2016 відповідно до вимог ст.91 Бюджетного кодексу України компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян віднесені до видатків місцевих бюджетів; УСЗН Бахмутської міської ради відшкодовує суми перевезень лише за своїх пільговиків, які зареєстровані в ЄДАРПі, незважаючи на п.7 постанови КМУ №1359 від 16.12.2009; щомісячно надаються розрахунки витрат за перевезення громадян пільгових категорій приміським залізничним транспортом за формою « 2-пільга», але відшкодування витрат здійснюється не у повному обсязі, а лише в межах кошторисних призначень; низький відсоток відшкодування збитків негативно впливає на стан речей регіональної філії «Донецька залізниця» в плані ремонту та оновлення рухомого складу, якості послуг що надаються пасажирам, та взагалі її розвиток як найбільш соціально важливої базової галузі економіки України; просив розглянути питання про додаткове виділення коштів на компенсацію за послуги по перевезенню громадян, які мають право на пільги, залізничним транспортом приміського сполучення.

У листі №2021/5403 від 24.10.2019 на адресу Бахмутської міської ради позивач просив розглянути питання на черговій сесії міської ради про передбачення коштів на 2019-2020 роки у місцевому бюджеті на компенсацію у повному обсязі послуг по перевезенню громадян, які мають право на пільги, залізничним транспортом приміського сполучення.

Листом №вх.01-4742-10 від 23.09.2019 Бахмутська міська рада повідомила позивача про те, що станом на 01.09.2019 управлінням соціального захисту населення Бахмутської міської ради відшкодовано 150 000,00 грн. згідно укладеного договору №2 від 02.01.2019 із позивачем, всього станом на 01.09.2019 від структурного підрозділу «Служба приміських пасажирських перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» до управління для відшкодування з міського бюджету на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом приміського сполучення надано розрахунків на суму 316600,00 грн.; згідно ст.78 Бюджетного кодексу України рішення про внесення змін до рішення про міський бюджет ухвалюється місцевою радою за умови перевиконання дохідної частини загального фонду не менше ніж на 5 відсотків, виконання дохідної частини загального фонду міського бюджету станом на 01.09.2019 складає 104% до уточненого плану на бюджетний період, з огляду на що, відсутні підстави для виділення додаткових коштів на компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян залізничним транспортом.

Відповідач листом №12/5083-1 від 23.12.2019 повідомив позивача про повернення без підписання актів звіряння заборгованості за пільговий проїзд окремих категорій громадян за вересень, жовтень та листопад 2019 року, як такі що не відповідають вимогам Положення про порядок розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського та міжміського сполучення окремих категорій громадян - мешканців м.Бахмут, затвердженого рішенням Бахмутської міської ради №6/93-1693 від 26.10.2016; управлінням проведено вибіркові перевірки розрахунку за формою 2-пільга та встановлено надання недостовірних відомостей щодо осіб пільгової категорії, які скористалися правом на пільговий проїзд у залізничному транспорті, а саме: подання у розрахунку осіб, які померли до початку звітного періоду, подання завідомо неправдивих відомостей щодо кількості здійснених поїздок пільговиком тощо.

Листом №12/840-1 від 28.02.2020 відповідач повернув позивачу без розгляду та підписання акти звіряння заборгованості за пільговий проїзд окремих категорій громадян, облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевого бюджетів та рахунок за грудень 2019 року, отримані управлінням 24.01.2020, як такі що не відповідають вимогам положення та договору.

Відповідно до банківських виписок за 08.04.2019, за 17.04.2019, за 20.05.2019, за 25.06.2019, за 13.08.2019, за 07.10.2019, за 20.11.2019, за 18.12.2019, за 21.12.2019 відповідачем позивачу на покриття фактично понесених збитків за перевезення залізничним транспортом пільгових категорій громадян за січень-грудень 2019 року перераховано суму у загальному розмірі 300 000,00 грн.

Відтак, за даними позивача, заборгованість за спірними послугами становить 3166344,80 грн., фактично спожито з початку року 3466344,80 грн., профінансовано 300000,00 грн.

У приведеному листуванні відповідач щодо свого обов`язку з відшкодування за надані послуги позивачем не заперечує, поряд з цим говорить про невідповідність актів звіряння заборгованості за пільговий проїзд окремих категорій громадян вимогам положення, затвердженого рішенням Бахмутської міської ради №6/93-1693 від 26.10.2016, та договору, та вважає наявними підстави проводити відшкодування в межах адміністративно-територіальної одиниці, яку обслуговує уповноважений орган, та згідно переліку категорій пільговиків, за проїзд яких на залізничному транспорті приміського сполучення проводяться компенсаційні виплати за рахунок коштів бюджету Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади, визначеному порядком.

У відзиві відповідач визначає, що повинен відшкодувати позивачу витрати, пов`язані з наданням пільг по перевезенню окремих категорій громадян-мешканців м.Бахмут залізничним транспортом приміського сполучення, у розмірі 66520,34 грн., пояснюючи вказану суму загальною сумою розрахунків видатків на відшкодування витрат пов`язаних з наданням пільг по перевезенню окремих категорій громадян - мешканців м.Бахмут залізничним транспортом приміського сполучення, по отриманих відповідно до п.3.2 договору, яка складає 486083,00грн. Беручи до уваги проведені розрахунки у розмірі 300000,00грн., визначає таким, що повинен відшкодувати 186083,00грн. Одночасно, розцінює суму 119562,66грн. за вересень-грудень 2019 як непідтверджену відповідачем, звідси визначає розмір невиконаного зобов`язання у 66520,34 грн.

Бахмутська міська рада обмежує обсягом фінансування видатків місцевих бюджетів.

Несплата компенсаційних витрат у загальному розмірі 3166344,80 грн., внаслідок надання пільгового проїзду окремих категорій громадян, які мають відповідні пільги при користуванні залізничним транспортом, відшкодування якого здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету та що фактично позивачу не відшкодовано, зумовило звернення останнього до суду з розглядуваним позовом.

IV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані ним положення законодавства:

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до ч.1 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

За змістом п.п.1, 6 ст.92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо визначаються виключно законами України.

Як вбачається зі ст.19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» виключно законами України визначаються, зокрема, пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян встановлено, зокрема, Міжурядовою Угодою про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12.03.1993, Законами України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про охорону дитинства», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Частиною 6 ст.9 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Пунктом 6 Порядку обслуговування громадян залізничним транспортом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №252 від 19.03.1997 закріплено обов`язок суб`єктів господарської діяльності, які займаються перевезенням та обслуговуванням пасажирів, забезпечити надання пільг особам, які мають на це право згідно із законодавством України.

З такого слідує, що залізниця здійснює перевезення окремих категорій громадян за пільговими тарифами відповідно до чинних законів України, які передбачають такі пільги для конкретних категорій громадян, а не за окремими угодами, а збитки залізничного транспорту (в розумінні Закону України «Про залізничний транспорт») від їх використання відшкодовуються залізницям за рахунок державного або місцевого бюджетів.

Норми зазначених вище нормативно-правових актів закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обов`язку залізничного перевізника надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондується безумовний обов`язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Відповідно до ст.22 Цивільного Кодексу України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст.5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у розглядуваному позові порушується питання не про стягнення збитків в розумінні Цивільного кодексу України, а в розумінні Закону України «Про залізничний транспорт», тобто фактично йдеться про заборгованість з компенсаційних виплат, порядок здійснення яких визначений сторонами в укладеному між ними договорі №2 від 02.01.2019 (зареєстровано 29.12.2019 за №Дон-НРП-19017/НЮ-і), а також встановлений Кабінетом Міністрів України у постановах №256 від 04.03.2002 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету», яка діяла під час виникнення та існування спірних відносин, та №1359 від 16.12.2009 «Про затвердження порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян».

Сторонами у договорі №2 від 02.01.2019 (зареєстровано 29.12.2019 за №Дон-НРП-19017/НЮ-і) встановлений такий порядок взаємодії, який передбачає подання позивачем (перевізником, виконавцем) розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг установленої форми 2-пільга по перевезенню залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян - мешканців м.Бахмут та акт звіряння заборгованості згідно додатку 2 до положення та перерахування відповідачем (платником, замовником) перевізнику суми відшкодування компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян в межах одержаних коштів.

Одночасно, у порядку №256 передбачено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

У пункті 2 порядку №256 визначено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення провадиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міст Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення, районних бюджетах, бюджетах об`єднаних територіальних громад на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до п.3 вказаного порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, об`єднаних територіальних громад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Отже, розпорядником коштів бюджетного фінансування вказаних соціальних пільг у місті Бахмут Донецької області є Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради.

Відповідно до п.4 порядку №256 перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги населенню.

Порядок розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1359 від 16.12.2009, визначає механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надане законом, що здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі.

Таким чином, чинне законодавство передбачає відшкодування витрат за надані послуги пільговим категоріям громадян. При цьому зобов`язання сторін по даній справі виникають безпосередньо із актів цивільного законодавства.

Сума недоотриманих коштів обчислюється в автоматизованому режимі під час оформлення кожного безоплатного та пільгового проїзного документа (квитка) як різниця між повною вартістю проїзду, встановленою згідно з діючими тарифами для відповідного виду сполучення, маршруту прямування, категорії поїзда та вагона, і вартістю проїзду, що сплачує пасажир відповідно до наданих пільг (п.4 порядку №1359).

За змістом п.п.9-11 порядку №1359 на підставі місячної станційної звітності залізниці складають облікову форму про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного або місцевих бюджетів, згідно з додатком.

Для компенсації недоотриманих коштів облікова форма складається окремо для органу виконавчої влади, який є головним розпорядником бюджетних коштів, передбачених на цю мету державним бюджетом, та органу виконавчої влади, який є головним розпорядником коштів, виділених місцевим бюджетом.

Залізниці не пізніше ніж 15 числа місяця наступного звітного періоду подають відповідним головним розпорядникам коштів рахунок на суму, яка підлягає компенсації, та облікові форми.

Головні розпорядники коштів, передбачених на компенсаційні виплати, після надходженні їх на власні рахунки у п`ятиденний строк перераховують зазначені кошти відповідній залізниці.

Вищезазначені нормативні акти покладають на розпорядника обов`язок компенсувати підтверджені обліковими формами недоотримані кошти залізницею за перевезення пільгової категорії населення в повному обсязі.

Отже, невідповідність актів звіряння заборгованості умовам договору не є визначальною у розглядуваному випадку при встановленні обсягу недоотриманих коштів та не виступає підставою для здійснення повного розрахунку за надані фактично послуги.

Згідно з абз.5 п.п.б) п.4 ч.1 ст.89 Бюджетного кодексу України до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст, республіканського Автономної Республіки Крим і міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на державні програми соціального захисту, в тому числі компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Абзац п`ятий підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 89 виключено на підставі Закону №1789-VIII від 20.12.2016 (набрав чинності 01.01.2017).

Підпункт «б» пункту 4 частини першої статті 89 виключено на підставі Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України» №293-IX від 14.11.2019 (набрав чинності 01.01.2020).

Згідно ч.5 ст.102 Бюджетного кодексу України за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, зокрема, на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян надаються пільги ветеранам війни; особам, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною; особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; вдовам (вдівцям) та батькам померлих (загиблих) осіб, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною; ветеранам праці; жертвам нацистських переслідувань; ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ; ветеранам податкової міліції; ветеранам державної пожежної охорони; ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби; ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; вдовам (вдівцям) померлих (загиблих) ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби, ветеранів служби цивільного захисту та ветеранів Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України; особам, звільненим з військової служби, які стали інвалідами під час проходження військової служби; інвалідам, дітям-інвалідам та особам, які супроводжують інвалідів І групи або дітей-інвалідів (не більше одного супроводжуючого); пенсіонерам з числа слідчих прокуратури; реабілітованим громадянам, які стали інвалідами внаслідок репресій або є пенсіонерами; громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; дружинам (чоловікам) та опікунам (на час опікунства) дітей померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, багатодітним сім`ям, дитячим будинкам сімейного типу та прийомним сім`ям, в яких не менше року проживають відповідно троє або більше дітей, а також сім`ям (крім багатодітних сімей), в яких не менше року проживають троє і більше дітей, враховуючи тих, над якими встановлено опіку чи піклування, а також здійснюються компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Частину п`яту статті 102 виключено на підставі Закону №1789-VIII від 20.12.2016 (набрав чинності 01.01.2017).

Водночас, відповідно до пп.ґ п.3 ч.1 ст.91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на: соціальний захист та соціальне забезпечення: компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Положення пп.ґ п.3 ч.1 ст.91 Бюджетного кодексу України є чинними на час виникнення та існування спірних відносин, та підлягають застосуванню у розглядуваному випадку.

Поряд з цим, відповідача, як зобов`язану особу на відшкодування витрат за надані послуги пільговим категоріям громадян 2019 року, визначають приведені положення Закону України «Про залізничний транспорт» та означених вище Порядків, що є чинними під час виникнення та існування спірних відносин.

Одночасно, судом враховано і те, що відповідач визнає себе зобов`язаною особою, але обмежуючись умовами договору та межами адміністративно-територіальної одиниці, яку обслуговує.

Відповідно до п.п.1, 3 ст.174 Господарського Кодексу України зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону та іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність, а також з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У ч.1 ст.193 Господарського Кодексу України унормовано, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Перевезення пасажирів на пільгових умовах позивачем виконано не за власною ініціативою, а на виконання імперативних законодавчих вказівок щодо цього. Як наслідок, уповноважений на те державою орган - відповідач у справі у силу закону має відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені витрати позивачу.

Пункт 7 порядку 1359 визначає, що сума недоотриманих коштів включається до місячної станційної звітності області, на території якої був придбаний пільговий проїзний документ (квиток), незалежно від місця проживання (навчання) пасажира.

Як встановлено, за період січень-грудень 2019 року Донецька залізниця (позивач) перевезла пільгових категорій громадян по Донецькій області Бахмутського району на загальну суму проїзду - 3466344,80 грн., що підтверджується обліковими формами про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян за вказаний період, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів.

Беручи до уваги приведені положення порядку 1359, позивач має достатні підстави включити до суми недоотриманих коштів перевезення пільгових категорій громадян згідно станційної звітності, не обмежуючись місцем проживання (навчання) пасажира.

Фактичні обставини справи свідчать, що відповідач компенсаційні виплати здійснив частково, на суму 300000,00грн., внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у сумі 3166344,80 грн.

З огляду на таке, позивач визначає заборгованість у сумі 3166344,80 грн.

Частина 2 ст.218 Господарського кодексу України та ст.617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Законодавством не передбачена залежність відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Закон України «Про залізничний транспорт» та Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1196 від 27.12.2006, не передбачають жодного обмеження щодо надання послуг у разі відсутності коштів на зазначені цілі.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, а саме, у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00), ЄСПЛ зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (п.23 рішення Суду). У п.26 вказаного рішення зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

З огляду на викладене, спростовуються доводи відповідача про те, що обов`язок здійснення відповідачем розрахунків у приведеному вище обсязі з позивачем за пільгове перевезення окремих категорій громадян відсутній.

Так, оскільки Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради, яке є розпорядником бюджетних коштів, не провело розрахунки за пільгові перевезення окремих категорій громадян в повній мірі, то відповідач зобов`язаний у відповідності до вимог п.п.2, 3, 8 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002, відшкодувати понесені залізницею витрати за перевезення пільговиків за період січень-грудень 2019 року.

V. Висновки суду:

За встановлених обставин, залізниця довела законність своїх вимог щодо відшкодування витрат пільгового проїзду визначеним категоріям пільговиків за період січень-грудень 2019 року, у сумі визначеній нею, що не суперечить дійсним обставинам справи.

Відтак, позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман Донецької області, до Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради, м.Бахмут Донецької області, про стягнення збитків за пільгове перевезення пасажирів за січень-грудень 2019 року у розмірі 3166344,80 грн., підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України та відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст.4, 7, 13, 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Лиман Донецької області, до Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради, м.Бахмут Донецької області, про стягнення збитків за пільгове перевезення пасажирів у сумі 3166344,80 грн., задовольнити.

2.Стягнути з Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради (84502, Донецька область, м.Бахмут(з), вул.Перемоги, буд.53, , IBAN UA0040846 ГУДКСУ в Донецькій області, МФО 834016) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150 м.Київ, вул.Єжи Ґедройця, 5, , банківські реквізити не зазначено) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84400, Донецька область, Краснолиманський район, м.Лиман, вул.Привокзальна, 22, , IBAN НОМЕР_1 Філія Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 335,80 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 47495,17 грн.

3.Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня постановлення судового рішення.

4.Повний текст рішення складено 11.08.2022.

Суддя О.В. Кротінова