РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.08.2022Справа № 910/11204/21

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши у судовому засіданні справу

За позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особня, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Нодест»

про визнання недійсним договору, визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації

Представники учасників справи:

від позивача: Єгоров С.А. ;

від відповідача: ОСОБА_2 ;

від третьої особи: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.07.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами до ОСОБА_2 про визнання недійсним Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015, визнання недійсними рішень загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест», оформлених Протоколом від 06.10.2015 №06/10/2015, скасування державної реєстрації внесення змін до установчих документів юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» №5018964 від 15.10.2015.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що договір купівлі-продажу від 06.10.2015, за умовами якого у нього було відчужено 24% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» на користь відповідача, ним не укладався. Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест», що відбулися 06.10.2015 та оформлені протоколом 06/10/2015, за твердженнями позивача відбулись без його участі, а тому на його думку є недійсними, крім того державним реєстратором Картошовою Мариною Павлівною була проведена державна реєстрація внесення змін до установчих документів юридичної особи; 15.10.2015 запис № 5018964; зміна складу або інформації засновників на підставі вищезазначених рішень загальних зборів, а тому підлягає скасуванню.

Разом з позовною заявою позивачем було подано клопотання про витребування доказів, в якому позивач просив суд витребувати у відділі з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації оригінали Договору купівлі-продажу частини у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015, Протокол №06/10/2015 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015, Протокол реєстрації №06/10/2015-р загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015, статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» (нова редакція), затверджену Протоколом загальних зборів №06/10/2015 від 06.10.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, вказані судом в ухвалі від 19.07.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 відкрито провадження у справі №910/11204/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Нодест», задоволено клопотання позивача про витребування доказів, підготовче засідання призначено на 01.09.2021, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

25.08.2021 до Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли письмові пояснення, які суд долучив до матеріалів справи.

25.08.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, зазначивши, що позивач особисто підписував Договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015 та був присутнім на загальних зборах Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест», які були проведено 06.10.2015.

25.08.2021 відповідачем було подано заперечення на клопотання позивача про поновлення строку позовної давності та заяву про застосування позовної давності.

01.09.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про призначення у справі №910/11204/21 судової почеркознавчої експертизи, в якому позивач просив суд на вирішення експертів поставити питання:

1) підпис у Договорі купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015 у графі «продавець» виконано ОСОБА_1 чи іншою особою?

2) підпис на Протоколі №06/10/2015 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015 після надпису «Голова загальних зборів учасників товариства ОСОБА_1 » виконано ОСОБА_1 чи іншою особою?

3) підписи, що містяться у Протоколі реєстрації №06/10/2015-р загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015 у графі «громадянин України ОСОБА_1 » та після надпису «Голова загальних зборів учасників товариства ОСОБА_1 » виконано ОСОБА_1 чи іншою особою?

4) підпис у статуті Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» (нова редакція, затверджена протоколом загальних зборів №06/10/2015 від 06.10.2015) після надпису « ОСОБА_1 » виконано ОСОБА_1 чи іншою особою?

У підготовчому засіданні 01.09.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 22.09.2021.

22.09.2021 до Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли письмові заперечення, які суд долучив до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2021 призначено у справі №910/11204/21 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6); на вирішення експерту поставлено питання: 1. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у графі «продавець ОСОБА_1 » у Договорі купівлі-продаж частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015 ОСОБА_1 чи іншою особою? 2. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 біля надпису «Голова загальних зборів учасників товариства ОСОБА_1 » у Протоколі №06/10/2015 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015 ОСОБА_1 чи іншою особою? 3. Чи виконано підписи від імені ОСОБА_1 , що містяться у графі «громадянин України ОСОБА_1 …» та після надпису «Голова загальних зборів учасників товариства ОСОБА_1 » у Протоколі реєстрації №06/10/2015-р загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015, ОСОБА_1 чи іншою особою? 4. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 після надпису « ОСОБА_1 » у Статуті Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» (нова редакція, затверджена загальними зборами учасників товариства, Протокол №06/10/2015 від 06.10.2015) ОСОБА_1 чи іншою особою?

Вказаною ухвалою суду було зупинено провадження у справі №910/11204/21 до закінчення проведення судової експертизи.

04.05.2022 до Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення про неможливість надання висновку у справі №910/11204/21 у зв`язку з тим, що матеріали вказаної судової справи не були надіслані до експертної установи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2022 поновлено провадження у справі №910/11204/21; призначено у справі №910/11204/21 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6); на вирішення експерту поставлено питання: 1. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у графі «продавець ОСОБА_1 » у Договорі купівлі-продаж частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015 ОСОБА_1 чи іншою особою? 2. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 біля надпису «Голова загальних зборів учасників товариства ОСОБА_1 » у Протоколі №06/10/2015 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015 ОСОБА_1 чи іншою особою? 3. Чи виконано підписи від імені ОСОБА_1 , що містяться у графі «громадянин України ОСОБА_1 …» та після надпису «Голова загальних зборів учасників товариства ОСОБА_1 » у Протоколі реєстрації №06/10/2015-р загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015, ОСОБА_1 чи іншою особою? 4. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 після надпису « ОСОБА_1 » у Статуті Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» (нова редакція, затверджена загальними зборами учасників товариства, Протокол №06/10/2015 від 06.10.2015) ОСОБА_1 чи іншою особою?

Вказаною ухвалою суду було зупинено провадження у справі №910/11204/21 до закінчення проведення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2022 поновлено провадження у справі №910/11204/21, підготовче засідання призначено на 06.07.2022.

У підготовчому засіданні 06.07.2022 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 20.07.2022.

20.07.2022 позивачем подано клопотання про призначення повторної почеркознавчої експертизи у справі №910/11204/21, в задоволенні якого судом було відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю, про що зазначено у протоколі судового засідання від 20.07.2022.

У підготовчому засіданні 20.07.2022 судом було постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 10.08.2022.

Представник позивача у судовому засіданні 10.08.2022 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 10.08.2022 надав усні пояснення по суті спору, проти задоволення позову заперечив.

Представник третьої особи у судове засідання 10.08.2022 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана ту Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відповідно до якої ухвала суду була отримана третьою особою 26.07.2022 (за ідентифікатором пошуку 905).

У судовому засіданні 10.08.2022 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» (в редакції Протоколу загальних зборів учасників №2 від 0.304.2007) учасниками товариства є ОСОБА_2 (51% статутного капіталу товариства) та ОСОБА_1 (49% статутного капіталу товариства).

06.10.2015 між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу чатсини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест», відповідно до умов якого продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає у власність частину частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест», статутний капітал якого 35000,00 грн, та зобов`язується сплатити за неї належну грошову суму згідно з умовами даного договору.

Відповідно до п. 2 Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015 частина частки, що відчужується продавцем, становить 24% статутного капіталу, що становить 8400,00 грн. Частина частки, що відчужується, сплачена продавцем повністю та належить йому на праві власності на підставі Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест».

Продаж здійснюється за ціню 8400,00 грн (п. 3 Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015).

Продавець стверджує, що він отримав грошові кошти у сумі 8400,00 грн до підписання цього договору. Своїм підписом на цьому договорі він підтверджує факт повного розрахунку з ним. Претензій щодо розрахунку за належну йому частку до покупця не має (п. 4 Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015).

Згідно з п. 8 Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015 даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по цьому договору. Після укладення даного договору до установчих документів товариства повинні бути внесені відповідні зміни, оформлені у встановленому чинним законодавством порядку.

Договір містить підписи, виконані від імені продавця - ОСОБА_1 та покупця - ОСОБА_2 .

Відповідно до п. д) ч. 1 ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

У ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» зазначено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі. Частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише в тій частині, в якій її уже сплачено.

06.10.2015 були проведені Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест», прийняті рішення на яких оформлені Протоколом №06/10/2015 від 06.10.2015.

З протоколу реєстрації №05/10/2015-р учасників загальних зборів вбачається, що на зборах присутні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (підписи від імені вказаних осіб містяться на протоколі).

У Протоколі №06/10/2015 від 06.10.2015 зазначено, що на зборах присутні ОСОБА_1 , який володіє 49% статутного капіталу товариства, та ОСОБА_2 , який володіє 51% статутного капіталу товариства.

Порядком денним є, зокрема, передача частини частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест», яка належить ОСОБА_1 у розмірі 24%, що становить 8400,00 грн на користь ОСОБА_2 ; розподіл часток в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» у зв`язку з передачею частини частки в статутному капіталі товариства; про затвердження нової редакції статуту товариства.

Вирішили:

1) передати на підставі договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі товариства, яка належить ОСОБА_1 у розмірі 24% відсотків статутного капіталу товариства, що становить 8400,00 грн, на користь ОСОБА_2 ;

2) перерозподілити частки учасників у статутному капіталі товариства наступним чином: ОСОБА_2 володіє часткою у розмірі 75% статутного капіталу товариства, що становить 26250,00 грн; ОСОБА_1 володіє часткою у розмірі 25% статутного капіталу товариства, що становить 8750,00 грн.

Протокол загальних зборів №06/10/2015 від 06.10.2015 містить підписи, виконані від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Як зазначає позивач у позовній заяві, 04.04.2006 ним та відповідачем було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Нодест». ОСОБА_2 сформував свою частку за рахунок грошового внеску у розмірі 17325,00 грн та майнового внеску, що разом склало 17850,00 грн, та відповідає 51% частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест».

Позивач сформував свою частку за рахунок грошового внеску у розмірі 175,00 грн та майнового внеску, що разом склало 17150,00 грн, що відповідає 49% частки статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест».

Однак, за твердженням позивача, у червні 2019 року під час реєстрації нової редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» позивачу стало відомо, що його частка у статутному капіталі товариства зменшилась до 25%. Зменшення такої частки відбулось на підставі Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі від 06.10.2015, який було укладено між позивачем та відповідачем.

Однак, як наголошує позивач, він не укладав Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі від 06.10.2015 та не підписував вказаний договір.

Крім того, позивач також стверджує, що він не приймав участь у загальних зборах, проведених 06.10.2015, не підписував Протокол загальних зборів від 06.10.2015.

За таких обставин, позивач просить суд:

1) визнати Договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015 недійсним;

2) визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест», оформлені Протоколом №06/10/2015 від 06.10.2015;

3) скасувати державну реєстрацію внесення змін до установчих документів юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» 15.10.2015 №5018964.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначив, що позивач особисто підписував Договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015 та був присутнім на загальних зборах Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест», які були проведено 06.10.2015.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Підставою позову у даній справі позивачем визначено те, що він не підписував ані Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015, ані Протоколу №06/10/2015 від 06.10.2015 (так як взагалі не приймав участі у загальних зборах товариства, які відбулись 06.10.2015).

З метою встановлення обставин, які входять до предмета доказування у даній справі, ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2022 призначено у справі №910/11204/21 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6); на вирішення експерту поставлено питання: 1. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у графі «продавець ОСОБА_1 » у Договорі купівлі-продаж частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015 ОСОБА_1 чи іншою особою? 2. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 біля надпису «Голова загальних зборів учасників товариства ОСОБА_1 » у Протоколі №06/10/2015 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015 ОСОБА_1 чи іншою особою? 3. Чи виконано підписи від імені ОСОБА_1 , що містяться у графі «громадянин України ОСОБА_1 …» та після надпису «Голова загальних зборів учасників товариства ОСОБА_1 » у Протоколі реєстрації №06/10/2015-р загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015, ОСОБА_1 чи іншою особою? 4. Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 після надпису « ОСОБА_1 » у Статуті Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» (нова редакція, затверджена загальними зборами учасників товариства, Протокол №06/10/2015 від 06.10.2015) ОСОБА_1 чи іншою особою?

За результатами проведеної у справі №910/11204/21 судової експертизи судовими експертами було складено Висновок №12789/12790/22-32/15571-15574/22-32 від 17.06.2022.

У Висновку №12789/12790/22-32/15571-15574/22-32 від 17.06.2022 зазначено, що:

1) підпис від імені ОСОБА_1 , який міститься у Договорі купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у рядку «продавець ОСОБА_1________», виконаний ОСОБА_1 ;

2) підписи від імені ОСОБА_1 , які містяться у двох примірниках Протоколу №06/10/2015 від 06.10.2015 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест», у рядку «голова загальних зборів учасників товариства ОСОБА_1__» виконані ОСОБА_1 ;

3) підписи від імені ОСОБА_1 , які містяться у Протоколі реєстрації №06/10/2015-р від 06.10.2015 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест», у рядках «громадянин України ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 12.05.1998____» та «Голова загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» ОСОБА_1_____» виконані ОСОБА_1 ;

4) підпис від імені ОСОБА_1 , який міститься у Статуті Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» (нова редакція, затверджена загальними зборами учасників товариства Протоколом №06/10/2015 від 06.10.2015), у розділі «Підписи учасників» в графі « ОСОБА_1 » виконаний ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що рішення у конкретній справі приймається господарським судом за результатами дослідження безпосередньо цим судом належних і допустимих доказів, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи. Виходячи із принципу диспозитивності господарського судочинства, місцевий господарський суд наділений виключною компетенцією щодо оцінки доказів при розгляді справи по суті, як суд першої інстанції. Така оцінка повинна ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів у судовому процесі, з врахуванням сукупності всіх обставин. У випадку якщо суд приходить до висновку, що для надання оцінки певним обставинам справи необхідні спеціальні знання, суд вправі призначити судову експертизу.

Під час розгляду справи суд першої інстанції повинен діяти незалежно та неупереджено, здійснюючи оцінку доказів відповідно до своїх внутрішніх переконань, безпосередньо, повно, всебічно, об`єктивно в їх сукупності, керуючись законом.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands від 27.10.1993 (n. 33), та Ankerl v. Switzerland від 23.10.1996 (n. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе становище, ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень. Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, "без якого змагальність як принцип не існує". Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Дульський проти України» від 01.06.2006 (заява №61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та визначає строк для їх отримання.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права (ч. 2 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд зазначає, що Висновок експертів №12789/12790/22-32/15571-15574/22-32 від 17.06.2022, складений за результати проведеної у справі №910/11204/21 судової експертизи, приймається судом в якості належного та допустимого доказу на підтвердження встановлених в ньому обставин.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи належними та допустимим доказами (Висновком №12789/12790/22-32/15571-15574/22-32 від 17.06.2022) спростовуються твердження позивача про те, що він не підписував Договір купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015, укладений між позивачем та відповідачем.

Так само, не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що він не був присутнім на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» 06.10.2015, оскільки у Висновку №12789/12790/22-32/15571-15574/22-32 від 17.06.2022 встановлено, що саме позивач - ОСОБА_1 підписував як Протокол реєстрації учасників №06/10/2015-р від 06.10.2015, так і Протокол загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» №06/10/2015 від 06.10.2015.

За наведених обставин, так як позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами існування обставин, які є підставами для визнання недійсним Договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» від 06.10.2015, визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест», оформлених Протоколом №06/10/2015 від 06.10.2015; скасування державної реєстрації внесення змін до установчих документів юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» 15.10.2015 №5018964, суд дійшов висновку відмовити у позові ОСОБА_1 у повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України).

У ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів (ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України).

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність відповідного суб`єктивного права (охоронюваного законом інтересу) у позивача та його порушення (невизнання або оспорювання) з боку саме відповідача. На позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються, оспорюються чи не визнаються саме відповідачем, а тому потребують захисту.

Установивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист якого подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення відповідачем і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Згідно з ч. 3 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідачем слід вважати особу, яка залучається до участі у справі за вказівкою позивача чи з ініціативи суду, внаслідок припущення, що вона порушила чи оспорює права позивача. Зазвичай відповідачем є особа, яка знаходиться з позивачем у матеріальних правовідносинах.

З системного аналізу ст.ст. 4, 45 Господарського процесуального кодексу України слідує, що набуття особою процесуального статусу відповідача закон пов`язує не з дійсною наявністю матеріальних правовідносин сторін, а лише з фактом пред`явлення позову до особи.

Визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача.

Натомість установлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Суд зазначає, що відповідачем у спорах про визнання недійсним рішення загальних зборів та інших керівних органів юридичної особи виступає сама юридична особа.

Так само, у спорі про скасування державної реєстрації внесення змін до установчих документів юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Нодест» 15.10.2015 №5018964, відповідачем має бути Товариство з обмеженою відповідальністю «Нодест».

Тобто, з огляду на заявлені позивачем позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нодест» повинно також бути відповідачем у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Однак, відповідних клопотань позивачем під час підготовчого провадження не було подано.

Що стосується заявленої відповідачем позовної давності та клопотання позивача про поновлення строку позовної давності, суд зазначає, що стаття 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 Цивільного кодексу України).

Позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушено, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права.

Позовна давність як цивільно-правова категорія наділена такими ознаками: 1) має юридичний склад; 2) позначає сплив строку; 3) має правоприпиняючий характер, оскільки припиняє право на позов у матеріальному розумінні (право на задоволення позову); 4) застосовується у випадках порушення цивільних прав та інтересів особи; 5) встановлюється щодо вимог, які мають майновий характер, і деяких нематеріальних благ, передбачених законом; 6) застосовується лише за ініціативою сторони спору.

Застосування позовної давності в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) забезпечує в національній системі права виконання принципу верховенства права, складовою частиною якого є правова визначеність.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ для того, щоб те або інше обмеження права на суд (в тому числі лімітування цього права часовими рамками) вважалося виправданим, мають бути додержані такі умови:

1) обмеження не повинно перешкоджати доступу до суду в такий спосіб чи такою мірою, що б зводити нанівець саму сутність цього права;

2) таке обмеження повинно мати легітимну мету;

3) має бути забезпечене належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та поставленою метою (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» за заявами № 22083/93, 22095/93; пункт 31 рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France) за заявою № 23805/94, пункт 75 рішення від 07 грудня 2010 року у справі «Seal v. The United Kingdom» за заявою № 50330/07), а саме:

- строк позовної давності не повинен бути очевидно й надмірно коротким (unduly short) (пункт 76 рішення від 18 березня 2008 року у справі «Dacia S.R.L. v/ Moldova» за заявою № 3052/04);

- застосування позовної давності має бути передбачуваним (пункт 76 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Lelas v. Croatia» за заявою №55555/08);

- механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також мусить корелюватися із суб`єктивним фактором, а саме обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункт 52 рішення від 20 грудня 2007 року у справі «Phinikaridou v. Cyprus» за заявою № 23890/02).

Виходячи з вимог ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову.

Так як суд дійшов висновку відмовити у позові у зв`язку з необґрунтованістю, відсутні підстави для вирішення питання спливу позовної давності.

Судові витрати (судовий збір та витрати на проведення судової експертизи) покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у позові (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у позові.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 18.08.2022.

Суддя О.М. Спичак