ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" серпня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1442/22

Суддя Бабкіна В.М., розглянувши заяву ТОВ ВЕНДОР-ФІНАНС про забезпечення позову у справі

за позовом ТОВ ВЕНДОР-ФІНАНС (76018, м. Івано-Франківськ, вул. В. Манюха, буд. 19А, прим. 2)

до РЕЛІГІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ СВЯТИХ КОСЬМИ І ДАМІАНА (07330, Київська обл., Вишгородський р-н, смт. Димер, вул. Леніна)

про зобов`язання повернути 448850,00 грн. безпідставно набутих коштів,

Без виклику представників учасників процесу

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 15.08.2022 р. (вх. № 1250/22 від 19.08.2022 р.) ТОВ ВЕНДОР-ФІНАНС до РЕЛІГІЙНОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ СВЯТИХ КОСЬМИ І ДАМІАНА про зобов`язання повернути 448850,00 грн. безпідставно набутих коштів.

Разом із позовною заявою до Господарського суду Київської області Товариством з обмеженою відповідальністю ВЕНДОР-ФІНАНС було подано заяву б/н від 15.08.2022 р. (вх. № 73/22 від 19.08.2022 р.) про забезпечення позову, відповідно до якої ТОВ ВЕНДОР-ФІНАНС просило суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у сумі 448850,00 грн., що знаходяться на рахунку, який належить відповідачу.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕНДОР-ФІНАНС про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд зазначає наступне.

Подана заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб).

Заявником не дотримано вказаних вимог в частині зазначення повного найменування юридичних осіб, оскільки найменування заявника вказано як ТОВ ВЕНДОР-ФІНАНС, в той час як за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повним найменуванням юридичної особи за ідентифікаційним кодом 40137437 є Товариство з обмеженою відповідальністю ВЕНДОР-ФІНАНС. Водночас, найменування відповідача зазначено як РЕЛІГІЙНА ОРГАНІЗАЦІЯ РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ СВЯТИХ КОСЬМИ І ДАМІАНА, в той час як за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повним найменуванням юридичної особи за ідентифікаційним кодом 33317383 є РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ СВЯТИХ КОСЬМИ І ДАМІАНА.

Поряд з цим, слід зазначити, що згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. Відповідно до ч. 4 ст. 89 ЦК України, дані про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру. Отже, виходячи з наведеного, місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації.

Статтею 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Між тим, у заяві про забезпечення позову адресу заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕНДОР-ФІНАНС зазначено як: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. В. Манюха, буд. 19А, прим. 2, в той час як згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕНДОР-ФІНАНС є: 76018, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, м. Івано-Франківськ, вул. Манюха В., буд. 19А, прим. 2.

Таким чином, товариством не дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України в частині зазначення у заяві про забезпечення позову вірної адреси заявника.

Поряд з цим, згідно з ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України Про судовий збір судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку одержувач зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

Для зарахування коштів судового збору до спеціального фонду державного бюджету Державною казначейською службою України відкриваються спеціальні рахунки в розрізі усіх її територіальних підрозділів. Судовий збір може бути перерахований через будь-яку установу банку чи відділення зв`язку із зазначенням необхідних реквізитів.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до заяви, містили відомості про те, за яку саме заяву (скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Наведений правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 р. у справі № 9901/144/20.

Приписами ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поряд з цим, постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 р. затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі Інструкція), яка встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків.

Положеннями Інструкції встановлено вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Пунктом п. 3.7 Інструкції визначено, що реквізит Призначення платежу платіжного документа заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення Призначення платежу.

З викладеного вбачається, що розрахунковий документ про перерахування судового збору додається до заяви (скарги) і має містити відомості про те, яка саме заява (скарга, дія) оплачується судовим збором.

Як доказ сплати судового збору за подання Товариством з обмеженою відповідальністю ВЕНДОР-ФІНАНС заяви про забезпечення позову заявник надав платіжне доручення № 658 від 12.08.2022 р., в розділі «Призначення платежу» якого зазначено: *;101;40137347; Судовий збір, за позовом ТОВ ВЕНДОР-ФІНАНС, Господарський суд Київської області.

Отже, зазначене платіжне доручення № 658 від 12.08.2022 р. за змістом призначення платежу підтверджує сплату судового збору за подання позову, а не за подання до Господарського суду Київської області заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене та враховуючи, що заяву про забезпечення позову б/н від 15.08.2022 р. (вх. № 73/22 від 19.08.2022 р.) подано Товариством з обмеженою відповідальністю ВЕНДОР-ФІНАНС до Господарського суду Київської області без додержання вищенаведених вимог статті 139 Господарського процесуального кодексу України, суд повертає її заявнику.

Керуючись п. 2 ч. 1, ч. 5 ст. 139, ч. 7 ст. 140, ст.ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕНДОР-ФІНАНС б/н від 15.08.2022 р. (вх. № 73/22 від 19.08.2022 р.) про забезпечення позову до РЕЛІГІЙНОЇ ГРОМАДИ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ СВЯТИХ КОСЬМИ І ДАМІАНА про зобов`язання повернути 448850,00 грн. безпідставно набутих коштів - повернути заявникові.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 22.08.2022 р.

Суддя В.М. Бабкіна