РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.08.2022Справа № 910/2378/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" в особі відокремленого структурного підрозділу Красноармійське управління по газопостачанню та газифікації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібний смак"

про стягнення 464552,11 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" в особі відокремленого структурного підрозділу Красноармійське управління по газопостачанню та газифікації звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібний смак" про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за період з травня 2021 року по грудень 2021 року в розмірі 381888 грн., пені в розмірі 70729,01 грн., трьох процентів річних у розмірі 3201,54 грн. та інфляційних втрат у розмірі 8733,56 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Дана ухвала суду направлялася, зокрема, відповідачу на поштову адресу, вручення якої підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням із відміткою про вручення.

Разом із цим, у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13.11.2020 відповідач подав заяву-приєднання до умов до умов Типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Відповідно до пункту 1 типового договору розподілу природного газу (далі - договір) останній є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Згідно з пунктом 1.3. цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

За цим Договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (пункт 2.1 Договору).

Відповідно до пункту 6.3 Договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

У пункті 6.5 Договору встановлено, що споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснити оплату величини вартості перевищення річної замовленої потужності протягом 10 робочих днів з дня надання Оператором ГРМ рахунку на оплату.

Відповідно до пункту 6.6 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Як слідує із заяви-приєднання, величина річної замовленої потужності об`єкта споживача з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем становить на перший календарний рік 53200 куб.м., на другий - 468000 куб.м.

Із наданої позивачем в особі Красноармійського управління по газопостачанню та газифікації оборотної відомості за 2021 рік вбачається, що за відповідачем за період з травня 2021 року по грудень 2021 року утворилась заборгованість у сумі 381888 грн., а саме із розрахунку 47736 грн. за кожний місяць.

При цьому, позивачем направлено 24.12.2021 на адресу відповідача за місцем надання послуги лист із долученими до нього актами приймання-передачі послуги розподілу природного газу, зокрема, за період з травня 2021 року по грудень 2021 року.

З огляду на те, що відповідач оплату за надані послуги розподілу природного газу за договором не оплатив, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Пунктом 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Згідно з п. 35 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 30.09.2015 за № 2494, відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» (далі - Закон), затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі - Кодекс газорозподільних систем), який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи слідує, що за відповідачем за договором від 13.11.2020 за період з травня 2021 року по грудень 2021 року утворилась заборгованість у сумі 381888 грн., а саме із розрахунку 47736 грн. за кожний місяць.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Наведені обставини в їх сукупності свідчать про доведеність та обґрунтованість позовних вимог щодо наявності за відповідачем заборгованості за надані за договором від 13.11.2020 послуги в розмірі 381888 грн. У той же час, відповідачем на спростування наведених позивачем обставин жодних доказів не надано.

Також позивачем за несвоєчасну оплату природного газу нарахована пеня в розмірі 70729,01 грн., три проценти річних у розмірі 3201,54 грн. та інфляційні втрати в розмірі 8733,56 грн.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 8.2 договору в разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Як встановлено пунктом 6.6 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Із матеріалів справи слідує, що позивач направив відповідачу акти приймання-передачі за період квітень-жовтень 2021 року, однак згідно з довідкою адресат 09.10.2021 відмовився від отримання відправлення № 800. Отже, строк оплати за актами за період квітень-жовтень 2021 року спливав 16.10.2021 року.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Також позивачем направлено відповідачу 24.12.2021 акти приймання-передачі послуг за період з травня 2021 року по грудень 2021 року.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про перерахування заявленої до стягнення пені, виходячи з дати направлення актів та в межах шестимісячного строку нарахування, у зв`язку з чим пеня підлягає стягненню з відповідача в розмірі 14414,96 грн., а саме: за травень 2021 року за період з 17.10.2021 по 11.12.2021 у сумі 1247,68 грн.; за червень 2021 року за період з 17.10.2021 по 11.01.2022 у сумі 1977,45 грн., за липень 2021 року за період з 17.10.2021 по 31.01.2022 у сумі 2477,04 грн., за серпень 2021 року за період з 17.10.2021 по 31.01.2022 у сумі 2477,04 грн., за вересень 2021 року за період з 17.10.2021 по 31.01.2022 у сумі 2477,04 грн., за жовтень 2021 року за період з 17.10.2021 по 31.01.2022 у сумі 2477,04 грн., за листопад 2021 року за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 у сумі 758,54 грн., за грудень 2021 року за період з 11.01.2022 по 31.01.2022 у сумі 523,13 грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

За арифметичним перерахунком суду, здійсненим з урахуванням встановлених судом вище обставин направлення позивачем актів приймання-передачі послуг відповідачу, та в межах визначеного позивачем періоду, три проценти річних підлягають стягненню з відповідача в сумі 2722,94 грн., а саме: за травень 2021 року за період з 17.10.2021 по 31.01.2022 у сумі 419,82 грн.; за червень 2021 року за період з 17.10.2021 по 31.01.2022 у сумі 419,82 грн., за липень 2021 року за період з 17.10.2021 по 31.01.2022 у сумі 419,82 грн., за серпень 2021 року за період з 17.10.2021 по 31.01.2022 у сумі 419,82 грн., за вересень 2021 року за період з 17.10.2021 по 31.01.2022 у сумі 419,82 грн., за жовтень 2021 року за період з 17.10.2021 по 31.01.2022 у сумі 419,82 грн., за листопад 2021 року за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 у сумі 121,63 грн., за грудень 2021 року за період з 11.01.2022 по 31.01.2022 у сумі 82,39 грн.

У той же час, нараховані позивачем інфляційні втрати в сумі 8733,56 грн. підлягають стягненню з відповідача за арифметичним перерахунком суду в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" в особі відокремленого структурного підрозділу Красноармійське управління по газопостачанню та газифікації задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібний смак" (02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, 5; ідентифікаційний код 41675639) на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Донецькоблгаз" (84313, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Південна, 1; ідентифікаційний код 03361075) в особі відокремленого структурного підрозділу Красноармійське управління по газопостачанню та газифікації (85300, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Шосейна, 154; ідентифікаційний код ВП 20316981) 381888 (триста вісімдесят одну тисячу вісімсот вісімдесят вісім) грн. основного боргу, 14414 (чотирнадцять тисяч чотириста чотирнадцять) грн. 96 коп. пені, 2722 (дві тисячі сімсот двадцять дві) грн. 94 коп. трьох процентів річних, 8733 (вісім тисяч сімсот тридцять три) грн. 56 коп. інфляційних втрат, а також 6116 (шість тисяч сто шістнадцять) грн. 39 коп. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова