ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2022 р. Справа № 910/13412/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Корсака В.А.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юа Іст Холдінг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 (повне рішення складено 17.12.2021) (суддя Мельник В.І.)

у справі № 910/13412/21 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМА-Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юа Іст Холдінг"

про стягнення 50 056,23 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ОМА-Україна" (далі - ТОВ "ОМА-Україна", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юа Іст Холдінг" (далі - ТОВ "Юа Іст Холдінг", відповідач) про стягнення 33 247,84 грн основного боргу, 3 039,35 грн 3 % річних, 5 110,33 грн інфляційних втрат та 8 658,71 грн пені.

2. Позовні вимоги тим, що позивачем надано відповідачу послуги з організації доставки, за які відповідач розрахувався не в повному обсязі, внаслідок чого, на переконання позивача, станом на день подання цього позову у відповідача існує прострочена заборгованість у розмірі 33 247,84 грн, а саме: за договором транспортно-експедиційних послуг - 24 575,84 грн; за договором послуг митного оформлення - 8 672,00 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

3. Рішенням Господарського міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/13412/21 позовні вимоги задоволено повністю.

4. Рішення мотивовано тим, що відповідачем допущено прострочення виконання зобов`язання за укладеними з позивачем договорами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

5. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/13412/21, ТОВ "Юа Іст Холдінг" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/13412/21 від 13.12.2021 та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

6. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що судом проігноровано його заяву про застосування спеціальної позовної давності в один рік, а позивач ввів суд в оману, зазначивши про переривання позовної давності шляхом часткової сплати заборгованості. Відповідач зазначає про те, що надані позивачем договори є підробленими, оскільки ним такі договори не укладались, не містять строку дії. Також, відповідач вважає сфальсифікованими й інші надані до матеріалів справи документи. За доводами відповідача, він не замовляв у позивача послуг, а позивачем такі послуги не надавались. Вказане відповідач обґрунтовує тим, що вартість наданих позивачем послуг є ідентичною до вартості послуг, що надавались позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю "Хіллдом Логістікс" (далі - ТОВ "Хіллдом Логістікс") з метою виконання укладеного з відповідачем договору.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

7. 02.02.2022 матеріали апеляційної скарги надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2022 передані колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий, судді: Євсіков О.О., Владимиренко С.В.

8. Ухвалою Північного апеляційного суду від 07.02.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/13412/21.

9. 06.04.2022 на виконання вищезазначеної ухвали Господарський суд міста Києва направив матеріали справи № 910/13412/21 до Північного апеляційного господарського суду.

10. У зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В. з 11.04.2022 по 15.04.2022 у відпустці та судді Євсікова О.О. з 04.04.2022 на лікарняному, розпорядженням в.о. керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/13412/21.

11. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2022 для розгляду справи № 910/13412/21 визначено колегію суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді Ходаківська І.П., Корсак В.А.

12. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Юа Іст Холдінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/13412/21 залишено без руху; надано ТОВ "Юа Іст Холдінг" строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів сплати судового збору в розмірі 2 164,50 грн у встановленому порядку.

13. 09.05.2022 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої додане платіжне доручення № 756 від 20.04.2022.

14. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2022 поновлено ТОВ "Юа Іст Холдінг" пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/13412/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Юа Іст Холдінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/13412/21, зупинено дію оскаржуваного рішення до закінчення його перегляду в апеляційному порядку, постановлено здійснювати розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 07.06.2022.

15. Зважаючи на воєнний стан в Україні, апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками апеляційного провадження своїх процесуальних прав та вирішення справи.

Позиції учасників справи

16. Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що судом першої інстанції встановлено, що відповідач може подати відзив до 30.09.2021, судове засідання неодноразово відкладалось у зв`язку з необхідністю забезпечення права відповідача на участь у ньому, останнє судове засідання було призначене на 13.12.2021 на 10:00, а інформація з системи електронний суд свідчить про те, що заява про застосування строку позовної давності подана 13.12.2021 об 11:19. Заявою про застосування позовної давності позивач фактично підмінив відзив на позов. Позивач заперечує застосування скороченої позовної давності, з огляду на те, що спір виник не з перевезення вантажів, а з правовідносин експедирування та митного оформлення. Перебіг позовної давності переривався, оскільки відповідачем було частково оплачено заборгованість, що свідчить про визнання боргу.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

17. 25.07.2018 між ТОВ "ОМА-Україна" (експедитор) та ТОВ ТОВ "Юа Іст Холдінг" (замовник) укладено договір транспортної експедиції № 138/07-Е (далі - Договір транспортної експедиції), відповідно до умов якого замовник доручає, а експедитор приймає на себе зобов`язання протягом терміну дії даного Договору від свого імені, за рахунок замовника організувати перевезення вантажу транспортом і маршрутом, узгодженим з замовником (а.с. 30-35).

18. Відповідно до п. 3.3 Договору транспортної експедиції розрахунок за послуги по даному Договору здійснюється після доставки вантажу до місця призначення, відповідно до виставленого експедитором рахунка-фактури. Фактом доставки вантажу є його отримання вантажоодержувачем.

19. Змістом п. 7.7 Договору транспортної експедиції визначено, що всі підписані і передані по факсимільному зв`язку документи, направлені а виконання діючого договору, обидві сторони визнають такими, що мають силу оригіналу.

20. Також 25.07.2018 між ТОВ "ОМА-Україна" (виконавець) та ТОВ "Юа Іст Холдінг" (замовник) укладено договір про надання послуг митного складу декларування та митного оформлення товарів № 136/07 (далі - Договір про надання послуг митного складу декларування та митного оформлення товарів), відповідно до умов якого замовник доручив, а виконавець зобов`язався в межах своєї компетенції, зокрема, здійснювати дії, пов`язані з декларуванням і митним оформленням товарів замовника (а.с. 58-61).

21. Пунктом 4.1 цього Договору про надання послуг митного складу декларування та митного оформлення товарів передбачено, що виконавець виставляє замовнику рахунок за фактично надані послуги, на відшкодування витрат виконавця, на компенсацію митних та супутніх платежів.

22. Відповідно до п. 4.3 Договору про надання послуг митного складу декларування та митного оформлення товарів оплата замовником за надані послуги здійснюється на підставі рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отримання рахунку на оплату послуг.

23. У додатковій угоді № 1 до договору № 136/07 від 25.07.2018 сторонами узгоджено перелік та вартість робіт, що надаються за вказаним договором (а.с. 62).

24. Крім того, 25.07.2018 між ТОВ "ОМА-Україна" та ТОВ "Юа Іст Холдінг" укладено договір № 137/07-В на предмет зберігання товару на складі.

25. 26.07.2018 відповідач видав позивачу довіреність вих. № 1/07, за якою уповноважив позивача здійснювати від імені довірителя всі необхідні дії, пов`язані з транспортно-експедиційним обслуговуванням, отриманням та доставкою, оглядом та відбором зразків імпортних вантажів, що прибувають до Одеського та Іллічівського морських портів для подальшого направлення на адресу відповідача, а саме щодо контейнеру ТCNU1577733 за коносаментом MEDUMU613573 (а.с. 36).

26. Для виконання зобов`язань перед відповідачем щодо транспортно-експедиційних послуг позивачем залучено ТОВ "Хіллдом Логістікс", з яким укладено договір № 25078-288 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів від 25.07.2018 (а.с. 37-43), яке, в свою чергу, мало договірні відносини на предмет перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів в морських контейнерах, а також автомобілях по території України, країн СНД і в міжнародному сполученні відповідно до договору № 010218/1 від 01.02.2018 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Експресс-Фаворит" (а.с. 44-46).

27. Залучення позивачем для надання відповідачеві послуг ТОВ "Хіллдом Логістікс" підтверджується актом надання послуг № 1717 від 13.08.2018 щодо контейнеру ТCNU1577733 за коносаментом MEDUMU613573 (а.с. 49), рахунком на оплату № 1710 від 07.08.2018 (а.с. 52), актом надання послуг № 1723 від 14.08.2018 на суму 14 967,42 грн (а.с. 50) та рахунком на оплату № 1788 від 14.08.2018 (а.с. 51), платіжним дорученням позивача № 146 від 03.09.2018 на суму 67 044,22 грн (а.с. 48).

28. За результатами наданих позивачем послуг щодо митного оформлення товару відповідача сформовано 2 митні декларації.

29. За первісною митною декларацією UA125190/2018/656852, в якій позивач зазначений в якості представника, а відповідач в якості одержувача (а.с. 63-65), митним органом 10.08.2018 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів (а.с. 66-68, 69-70) через розбіжності інформації щодо вартості придбаного відповідачем товару, які зазначені в контракті та інвойсі (тобто документах відповідача та його постачальника), на оформлення такої митної декларації позивач відповідно до п. 4.4 Договору про надання послуг митного оформлення надав відповідачу 50 % знижку, що відображено в акті та рахунку.

30. За повторною митною декларацією UA125190/2018/657023, в якій позивач зазначений в якості представника, а відповідач в якості одержувача (а.с. 72-74), митним органом 10.08.2018 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів (а.с. 66-68, 69-70) через розбіжності документів щодо вартості придбаного відповідачем товару, зокрема, в контракті та інвойсі (тобто документах відповідача та його постачальника), на оформлення такої митної декларації позивач відповідно до п. 4.4 Договору про надання послуг митного оформлення надав відповідачу 50 % знижку, що відображено в акті та рахунку.

31. 11.07.2019 засобами поштового зв`язку позивач направив відповідачу претензію № 08/07 від 08.07.2019, в якій просив оплати заборгованість. Разом із вказаною претензією було направлено договори № 138/07-Е та № 136/07, CMR від 14.08.2018, рахунки №№ 484, 494, 495 та акти №№ 1, 2, 3, що підтверджується описом вкладення у цінний лист (а.с. 90-91, 92).

32. Наявні у матеріалах справи рахунки свідчать про те, що:

- рахунок № 484 від 09.08.2018 на суму 52 608,42 грн виставлено на підставі договору транспортної експедиції № 138/07-Е від 25.07.2018 (а.с. 99);

- рахунок № 494 від 15.08.2018 на суму 8 672,00 грн виставлено на підставі договору № 136/07 від 25.07.2018 за комплексне оформлення 2 митних декларацій (одна з яких зі знижкою), акт митного огляду, завантаження, послуги митного терміналу (а.с. 100);

- рахунок № 495 від 15.08.2018 на суму 14 967,42 грн на підставі договору транспортної експедиції № 138/07-Е від 25.07.2018 (а.с. 101).

33. Також у матеріалах справи наявні копії актів надання послуг від 15.08.2018 № 1, № 2 та № 3, які підписані позивачем та в графі підпису відповідача містять позначку про те, що вони залишені без підпису та зауважень (а.с. 102-104).

34. У подальшому відповідач здійснив часткове погашення боргу, а саме: 30.08.2019 сплатив 10 000 грн, 10.10.2019 - 3 000 грн, що підтверджується копією виписки за особовим рахунком, в якій також відображено, що призначення платежу вказаних оплат містить посилання на договір № 138/07-Е від 25.07.2018 (а.с. 95-97); 16.09.2020 - 20 000 грн та 28.10.2020 - 10000 грн, зазначивши у призначенні платежу рахунок № 484 від 09.08.2018, що підтверджується наявною в матеріалах справи фільтрованою випискою АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 94).

35. Досудова претензія позивача № 2 від 19.07.2021 залишена відповідачем без відповіді та реагування (а.с. 93).

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

36. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

37. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

38. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України).

39. За статтею 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

40. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

41. Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

42. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

43. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20.

44. Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саму ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

45. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

46. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 10 ст. 270 ГПК України).

47. Клопотань про розгляд справи в суді апеляційної інстанції в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - матеріали справи не містять.

48. За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

49. Враховуючи положення зазначених правових норм, з урахуванням відсутності клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

50. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

51. Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

52. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

53. У п. 3.1 Договору транспортної експедиції зазначено, що замовник проводить оплату за виконані перевезення вантажу шляхом перерахування коштів на поточний рахунок експедитора у триденний термін з моменту отримання рахунку-фактури та підписання акта здачі-приймання виконаних робіт. Аналогічні положення щодо строку оплати також містяться у п. 4.3 Договору № 136/07.

54. Позивач вказує, що неодноразово направляв на адресу відповідача акти наданих послуг та рахунки на оплату за двома договорами на загальну суму 76 247,84 грн, які відповідач залишив без підпису, рахунки оплатив несвоєчасно та частково, у розмірі 43 000 грн.

55. 11.07.2019 засобами поштового зв`язку позивач направив відповідачу претензію № 08/07 від 08.07.2019, в якій просив оплати заборгованість. Разом із вказаною претензією було направлено договори № 138/07 та № 136/07, CMR від 14.08.2018, рахунки №№ 484, 494, 495 та акти №№1, 2, 3, що підтверджується описом вкладення у цінний лист (а.с. 90-91, 92).

56. Доказів надання відповідачем вмотивованої відмови від підписання направлених позивачем актів матеріали справи не містять.

57. При цьому, підтвердженням отримання відповідачем замовлених транспортно-експедиційних послуг є підписана ним СМR щодо того контейнеру за коносаментом, на транспортно-експедиційне обслуговування якого була видана відповідачем довіреність на позивача, а також часткова оплата (із зазначенням у призначенні платежу договору та рахунку). Вказаний документ також містить інформацію про те, що вантаж був отриманий відповідачем, що засвідчено печаткою вказаної особи.

58. Належним доказом отримання послуг митного оформлення є митна декларація, в якій декларантом виступає саме позивач. Вартість послуг за рахунком № 494 відповідає тарифам, передбаченим додатковою угодою № 1 до договору № 136/07 від 25.07.2018.

59. Отримання відповідачем наданих позивачем послуг та ненадання обґрунтованих заперечень стосовно обсягу і вартості наданих послуг, що зазначені в направлених йому актах, є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити такі послуги відповідно до умов договорів, а також чинного законодавства України.

60. Видана відповідачем позивачу довіреність від 26.07.2018 № 1/07, якою відповідач уповноважив позивача здійснювати від імені довірителя всі необхідні дії, пов`язані з транспортно-експедиційним обслуговуванням, отриманням та доставкою, оглядом та відбором зразків імпортних вантажів, що прибувають до Одеського та Іллічівського морських портів для подальшого направлення на адресу відповідача, а саме щодо контейнеру ТCNU1577733 за коносаментом MEDUMU613573, свідчить про те, що позивач був належним чином уповноваженою особою.

61. Матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано те, що загальна сума наданих позивачем послуг за обома договорами становить 76 247,84 грн, з яких за Договором транспортної експедиції № 138/07-Е - 67 575,84 грн (рахунки № 484 від 09.08.2018 та № 495 від 15.08.2018) та 8 672,00 грн за Договором послуг митного оформлення № 136/07 за комплексне оформлення 2 митних декларацій (одна з яких зі знижкою), акт митного огляду, завантаження, послуги митного терміналу (рахунок № 494 від 15.08.2018).

62. Відповідач вищезазначений борг погасив частково, а саме: 30.08.2019 сплатив 10 000 грн, 10.10.2019 - 3 000 грн (із посиланням у призначенні платежу на договір № 138/07-Е), а також 16.09.2020 - 20 000 грн та 28.10.2020 - 10 000 грн, зазначивши в призначенні платежу рахунок № 484, який також було виставлено із посиланням на договір № 138/07-Е.

63. Факт часткової оплати заборгованості свідчить про прийняття вказаних послуг та визнання заборгованості за договорами № 138/07-Е та № 138/07 перед позивачем.

64. Викладене свідчить про те, що у відповідача існує прострочена заборгованість в розмірі 33 247,84 грн, з яких 24 575,84 грн - за Договором транспортно-експедиційних послуг та 8 672,00 грн - за Договором послуг митного оформлення.

65. Доказів (у тому числі відповідних висновків експертизи) на підтвердження доводів про те, що договори, на підставі яких було пред`явлено позов, та інші надані позивачем документи є підробленими, відповідач до матеріалів справи не надав. Клопотання про проведення почеркознавчої експертизи відповідач не заявив. Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що твердження відповідача про підробленість документів, на підставі яких пред`явлено позов, є непідтвердженими жодними доказами припущеннями.

66. Не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144 цс18).

67. З огляду на викладене та те, що матеріалами справи підтверджено факт виконання договорів позивачем та часткове виконання їх відповідачем, колегія суддів приходить до висновку про те, що незазначення в договорах строку дії не може свідчити про неукладеність таких правочинів.

68. Визначення вартості наданих позивачем послуг в ідентичному розмірі до вартості послуг, що надавались позивачу ТОВ "Хіллдом Логістікс", свідчить виключно про результат домовленості позивача з його контрагентом та не може свідчити про фіктивність укладених позивачем та відповідачем договорів.

69. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

70. При цьому, згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

71. Враховуючи те, що відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позов та не обґрунтував в апеляційній скарзі об`єктивну неможливість вчинення таких дій, колегія суддів зазначає про безпідставність викладених в апеляційній скарзі тверджень.

72. Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

73. До таких заперечень відноситься і заява відповідача про застосування позовної давності.

74. Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

75. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 119 ГПК України).

76. Провадження у справі відкрито ухвалою від 20.08.2021, якою, в тому числі, відповідачу було надано п`ятнадцятиденний строк від дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та призначено розгляд справи на 08.10.2021, в подальшому судове засідання було призначено на 13.12.2021 о 10:30.

77. Протокол судового засідання від 13.12.2021 свідчить про те, що вказане засідання розпочато о 10:55:06, оголошення вступної та резолютивної частин рішення про задоволення позовних вимог відбулось об 11:04:23 (а.с. 150-151).

78. Надана відповідачем з його слів "в підтвердження моменту реєстрації" його "заяви про застосування строків позовної давності" "картка руху документу" свідчить про те, що датою реєстрації такого документа в суді було "13.12.2021 об 11:19", в той час як судом вже було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

79. При цьому, наявна в матеріалах справи "заява про застосування строків позовної давності" клопотань про поновлення пропущеного строку на її подання з обґрунтуванням неможливості її подати у визначений судом строк - не містить, з огляду на що вона не підлягала застосуванню судом першої інстанції.

80. З огляду на вказане, з урахуванням положень ч. 4 ст. 165 ГПК України, колегія суддів зазначає про те, що у відповідача відсутнє право посилатись на обставини щодо застосування позовної давності.

81. Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення основної заборгованості в розмірі 33 247,84 грн.

82. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

83. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

84. Відповідно до п. 4.4 Договорів у випадку порушення замовником положень п. 3.1 Договору він сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день розрахунку за кожний день заборгованості.

85. Згідно з розрахунком позивача сума пені складає 8 658,71 грн. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи та умовам Договорів.

86. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

87. Перевіривши розрахунок позивача 3 % річних та інфляційних втрат, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що такий розрахунок є обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 039,35 грн 3 % річних та 5 110,33 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню.

88. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006), де зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

89. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

90. У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

91. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

92. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

93. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про задоволення позову є правильними і підтверджуються достовірними доказами, які фактично досліджені судом та відображені у прийнятому за результатами розгляду справи рушенні, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/13412/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати

94. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юа Іст Холдінг" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/13412/21 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 у справі № 910/13412/21.

5. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

В.А. Корсак