ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/366/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Колективного підприємства "Харківспецпром", м.Харків
до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", м.Харків
про стягнення 53085,48 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Колективне підприємство "Харківспецпром" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" про стягнення 53085,48 грн. за договором підряду №06/1 від 25.07.2019 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.02.2022 року позовну заяву залишено без руху, встановивши позивачу строк та спосіб усунення недоліків.

17.02.2022 року позивач надав заяву про усунення недоліків (вх.№3824).

Ухвалою суду від 21.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/366/22 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ст.248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з введенням Указом Президента України №64/2022 з 24.02.2022 року воєнного стану на території України та обмеженим здійсненням судочинства Господарським судом Харківської області через проведення бойових дій на території міста Харкова, враховуючи поточну обстановку, що склалася у місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку розгляду справи, встановленого ст.248 ГПК України, та приймає рішення у справі у розумний строк.

11.07.2022 року відповідачем надано до суду відзив (вх.№6426) про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач у відзиві зазначає наступне: "з відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вбачається, що 26.08.2021 щодо ДП "Завод Електроважмаш" було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи на підставі рішення щодо реорганізації.

26.08.2021 до даного реєстру внесено запис про державну реєстрацію юридичної особи яка утворена в результаті перетворення - АТ "Завод Електроважмаш", яке є правонаступником ДП "Завод Електроважмаш".

З 17.09.2021 на підставі рішення засновників юридичної особи або уповноваженого ним органу до Реєстру також було внесено запис про державну реєстрацію щодо припинення юридичної особи АТ "Завод Електроважмаш" в результаті її реорганізації, із строком пред`явлення кредиторських вимог до 17.11.2021.

Отже, станом на даний час, АТ "Завод Електроважмаш" перебуває в стані припинення, проте запис про його припинення до вказаного реєстру не внесено, так само як і у відомостях щодо АТ "Українські енергетичні машини" у графі "Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа: повне найменування, ідентифікаційний код" будь які відомості відсутні.

Таким чином, керуючись ст.4 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", ст.104 ЦК України та ст.ст.4,45 ГПК України, АТ "Завод Електроважмаш" може виступати в якості відповідача у господарській справі.

Також відповідач зазначає, що позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження того, що АТ "Українські енергетичні машини" є правонаступником по всіх правах та зобов`язаннях Акціонерного товариства "Завод Електроважмаш.".

Судом надано позивачу достатній час в умовах воєнного стану для надання до суду відповіді на відзив, але відповіді до суду не надано.

Враховуючи тривалий час розгляду справи, суд приймає рішення у справі за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25.07.2019 року між Державним підприємством «Завод «Електроважмаш» (Замовник) та Колективним підприємством «Харківспецпром» (Підрядник, Позивач) було укладено Договір №06/1 (далі - договір підряду), відповідно до якого Позивач зобов`язався виконати роботи з вогнезахисного обробляння дерев`яних конструкцій покрівлі адміністративної будівлі корпусу №1 інв.№010111 за адресою: м.Харків, проспект Московський,299. Загальна вартість виконуваних робіт становить 75836,40грн.

12.08.2019 року Замовником за вказаним Договором було проведено розрахунки з Позивачем (Підрядником) у сумі 22750,92 грн., а саме, відповідно до п.5.1 Договору здійснено попередню оплату (авансовий платіж). Пунктом 5.2. Договору №06/1 від 25.07.2019 передбачено, що оплата робіт здійснюється Замовником протягом 30 календарних днів з моменту підписання сторонами Акта приймання-передачі виконаних робіт. Замовником 03.10.2019 року було підписано Акти приймання виконаних робіт. Таким чином роботи Позивачем (Підрядником) виконані у повному об`ємі та прийняті Замовником без зауважень. Однак залишок коштів за договором у розмірі 53085,48 грн. до цього часу позивачу не сплачено, направлені претензії про повернення боргу залишені без відповіді та задоволення.

27.09.2021 року Замовник - АТ «Завод Електроважмаш» (правонаступник Замовника - Державного підприємства «Завод «Електроважмаш») та Позивач уклали додаткову угоду №286-06/2 про заміну сторони правонаступником до Договору підряду № 06/1 від 25.07.2019 року.

20.09.2021 року Акціонерне товариство «Завод «Електроважмаш» листом вих.№261-22/126 повідомило позивача як кредитора про рішення щодо припинення Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш» шляхом приєднання до Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» та запропонувало заявити кредиторські вимоги.

22.09.2021 року Позивач - Колективне підприємство «Харківспецпром» направив кредиторську вимогу на суму 53085,48 грн. голові комісії з припинення в.о.генерального директора Акціонерного товариства «Завод «Електроважмаш», однак до цього часу сума боргу позивача не сплачена та відповіді про розгляд заяви Кредитора позивач не отримав.

03.12.2021 року за вих.№46 Позивач направив АТ "Українські енергетичні машини" (відповідачу) як правонаступнику боржника претензію про добровільну сплату суми боргу за договором підряду. Однак відповідь на претензію та сума боргу від відповідача позивачу не надійшла.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Приписами частини 1 статті 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Тобто, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, до особи, яка порушила це право, з метою його захисту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 року у справі №910/2062/18.

Відповідно до вимог статті 14 ГПК України, яка встановлює диспозитивність господарського судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 статті 45 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач.

При цьому суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів.

Статтею 162 ГПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 року у справі №278/1258/16-ц та від 25.11.2020 року у справі №233/1950/19.

При цьому, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 року у справі №905/386/18 та від 13.10.2020 року №640/22013/18.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога Колективного підприємства «Харківспецпром» (підрядник) до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" про стягнення боргу за договором підряду, що укладений між позивачем (підрядником) та замовником - Акціонерним товариством "Завод Електроважмаш" (правонаступник Державного підприємства "Завод Електроважмаш").

Згідно з ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Позивач як підрядник виконав свої зобов`язання за договором, але замовник повністю не розрахувався за виконані роботи, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права, а саме, про стягнення боргу з замовника за виконані підрядні роботи.

Як встановлено судом, сторонами договору підряду є позивач та АТ "Завод Електроважмаш" (правонаступник ДП "Завод Електроважмаш"), тоді як позов про стягнення заборгованості за договором підряду пред`явлено до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини", яке на думку позивача, є правонаступником замовника за договором підряду - Акціонерного товариства "Завод Електроважмаш".

Втім суд не може погодитися з доводами позивача, з огляду на наступне.

В обґрунтування подання позову саме до АТ "Українські енергетичні машини" позивач посилається на лист АТ «Завод «Електроважмаш» від 20.09.2021 року вих.№ 261-22/126, в якому останній повідомив позивача як кредитора про рішення щодо припинення АТ «Завод «Електроважмаш» шляхом приєднання до акціонерного товариства «Українські енергетичні машини» та запропонував заявити кредиторські вимоги.

Судом при розгляді справи досліджено офіційні дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - реєстр, ЄДРЮО), з яких вбачається наступне.

26.08.2021 року до ЄДРЮО внесено запис про державну реєстрацію юридичної особи, яка утворена в результаті перетворення - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "Завод Електроважмаш", яке є правонаступником ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "Завод Електроважмаш" (дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа: повне найменування, ідентифікаційний код - ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЗАВОД "ЕЛЕКТРОВАЖМАШ", Код ).

З 17.09.2021 року на підставі рішення засновників юридичної особи або уповноваженого ним органу до Реєстру також було внесено запис про державну реєстрацію щодо припинення юридичної особи АТ "Завод Електроважмаш" в результаті її реорганізації, із строком пред`явлення кредиторських вимог до 17.11.2021 - "з 17.09.2021 - в стані припинення 001089799. Внесення рішення засновників щодо припинення ЮО в результаті реорганізації".

Згідно з ч.1, ч.5 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 105 ЦК України передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до частини першої статті 106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Згідно з ст.107 ЦК України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом.

Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.

За змістом частини другої статті 107 ЦК України до передавального акту підлягають включенню положення про правонаступництво усіх зобов`язань, заявлених до юридичної особи, що припиняється, незалежно від того, визнаються такі зобов`язання цією особою чи оспорюються.

Отже, законодавством передбачено спеціальний порядок задоволення кредиторами своїх вимог до особи, яка припиняється - шляхом звернення із відповідними вимогами до комісії з припинення юридичної особи. Водночас не визначено умов, за яких обмежуються чи ставляться в залежність від будь-яких обставин, встановлені статтею 107 ЦК України зобов`язання юридичної особи, що припиняється, щодо включення положення про правонаступництво щодо всіх своїх зобов`язань стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами.

Відповідно до ч.8 ст.4 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Згідно з ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

На час прийняття рішення у справі дані щодо припинення юридичної особи АТ "Завод Електроважмаш" та відповідно про її правонаступників в реєстрі відсутні. На даний час АТ "Завод Електроважмаш" знаходиться в стані припинення.

Також відсутні відомості у реєстрі відносно того, що АТ "Українські енергетичні машини" є правонаступником АТ "Завод Електроважмаш".

Отже, як на час подання позову до суду, так й на даний час, відомості відносно того, що АТ «Завод Електроважмаш» припинено та АТ "Українські енергетичні машини" є правонаступником останнього - в ЄДРЮО відсутні.

Доказів щодо припинення АТ «Завод Електроважмаш», його правонаступників, передаточного акту, тощо позивачем до суду не надано.

На підставі викладеного замовник за спірним договором підряду - АТ "Завод Електроважмаш" є діючою юридичною особою та може виступати відповідачем у господарській справі та відповідати по своїм зобов`язанням.

Частинами 1-2 статті 48 ГПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Отже, заміна неналежного відповідача та залучення співвідповідача, у відповідності до приписів господарського процесу, можлива лише за клопотанням позивача.

Позивач під час розгляду справи клопотання про заміну первісного відповідача належним чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем невірно визначений відповідач у справі - АТ "Українські енергетичні машини", оскільки останнім не порушено права позивача, та він на даний час не є правонаступником замовника за спірним договором підряду - АТ «Завод Електроважмаш».

Згідно з вимогами статей 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, у розумінні ст.ст.76, 77 ГПК України, на підтвердження того, що саме відповідачем порушені права позивача за договором підряду і що саме АТ "Українські енергетичні машини" має відповідати за даним позовом.

З огляду на наведені вище норми чинного законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, що має наслідком відмову в позові.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 4, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 42, 45, 46, 48, 73, 74, 76-80, 86, 129, 238, 247, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "15" серпня 2022 р.

Суддя К.В. Аріт

Копію рішення направити сторонам:

- Колективному підприємству «Харківспецпром»

(адреса: 61015, м.Харків, вул.Верхня Гиївська, 39, к.2);

- АТ «Українські енергетичні машини»

(адреса: 61037, м.Харків, пр-т Московський, 199).