СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року м.Харків Справа №922/3478/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.,

при секретарі Беккер Т.М.,

за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

третіх осіб - не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, (вх.№122Х/1) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 28.12.2021 року у справі №922/3478/21,

за позовом Фермерського господарства «Яблуневе Агро», с.Борисівка,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 , м.Харків,

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м.Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Липецька сільська рада Харківського району Харківської області, с.Липці,

про визнання угод укладеними,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фермерське господарство «Яблуневе Агро», звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання додаткових угод до договорів оренди укладеними із 23.07.2019 року в редакції наданої позивачем, а саме:

- додаткової угоди до договору оренди землі від 14.12.2016 року з кадастровим номером :01:004:0130, площею 15,2245 га;

- додаткової угоди до договору оренди землі від 14.12.2016 року з кадастровим номером :01:004:0131, площею 14,1213 га;

- додаткової угоди до договору оренди землі від 14.12.2016 року з кадастровим номером :01:004:0132, площею 14,8806 га;

- додаткової угоди до договору оренди землі від 14.12.2016 року з кадастровим номером :01:004:0133, площею 14,4497 га;

- додаткової угоди до договору оренди землі від 14.12.2016 року з кадастровим номером :01:004:0134. площею 14,0875 га.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.12.2021 року (повний текст складено 30.12.2021 року, суддя Аріт К.В.) у справі №922/3478/21 позов задоволено в повному обсязі.

24.12.2021 року позивач надав до Господарського суду Харківської області заяву, в якій просив суд стягнути з відповідача 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, про що постановити додаткове рішення.

28.12.2021 року Господарським судом Харківської області прийнято додаткове рішення у справі №922/3478/21 (повний текст складено 30.12.2021 року, суддя Аріт К.В.), яким стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на користь Фермерського господарства «Яблуневе Агро» 10000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідач з вказаним рішенням (додатковим) суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при його прийнятті норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити додаткове рішення суду у даній справі, зменшивши суму стягнутих витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у зв`язку із відсутністю завчасного направлення відповідної заяви, він був позбавлений можливості ознайомитись з матеріалами справи та надати клопотання про зменшення судових витрат.

Апелянт звертає увагу суду, що до заяви не було додано детальний опис робіт (послуг) наданих адвокатом, а акт виконаних робіт не може його підміняти. Не зазначено обставин чи розрахунків, які б свідчили про час, який витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт. Вказане опосередковано свідчить про неспівмірність заявленої і стягненої суми витрат на правничу допомогу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 28.12.2021 року у справі №922/3478/21. Учасникам справи встановлено строк на протязі якого вони мають право подати відзиви на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого вони мають право подати до суду клопотання, заяви та документи в обґрунтування своїх вимог і заперечень по справі. Призначено справу №922/3478/21 до розгляду на 28.02.2022 року на 11:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

10.02.2022 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1694), який долучено до матеріалів справи та в якому вказує, що згоден з додатковим рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване додаткове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Позивач звертає увагу суду на те, що згідно договору гонорар є фіксованим, що виключає необхідність надання детального опису робіт. Щодо тверджень про неспівмірність витрат, то позивач вказує, що апелянт у підтвердження такого доводи не надав будь-яких доказів, а якщо керуватись рекомендаціями Ради адвокатів Харківської області, які викладені у рішенні №13/1/7 від 21.07.2021 року, то заявлена сума мала дорівнювати 39000,00 грн, а не тієї, що стягнута судом оскаржуваним додатковим рішенням.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01 квітня 2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- зупинено тимчасово розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 року роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Отже, судове засідання, призначене на 28.02.2022 року у справі не відбулося, на час винесення даної ухвали, в Україні продовжено строк дії воєнного стану, а також особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду, розташованого у м. Харкові.

В оголошеннях, розміщених на офіційному веб-порталі судової влади України та на сторінці Східного апеляційного господарського суду в мережі «Фейсбук», суд зазначив, що відповідні судові засідання будуть перенесені на іншу дату, про що учасників судових процесів буде повідомлено додатково.

Східний апеляційний господарський суд поступово відновлює свою роботу у особливому режимі, у зв`язку з чим виніс ухвалу від 20.07.2022 року, якою повідомив учасників справи, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги відповідача на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 28.12.2021 року у справі №922/3478/21 відбудеться « 09» серпня 2022 року об 11:20 год. Запропоновано учасникам справи визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду. Повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про можливість подати документи у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Офіційна електронна пошта суду: . Доведено до відома учасників справи, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників) належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Учасники справи про час та місце судового засідання повідомлялись шляхом направлення на їх поштові адреси та на електронні адреси, що наявні у матеріалах справи (повідомлені учасниками справи шляхом зазначення у документах, які надавались до суду) копії ухвали суду від 20.07.2022 року.

Крім того, згідно з положеннями ч.2 ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» інформація про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, дату надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого є відкритою та має бути невідкладно оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України, крім випадків, установлених законом.

Згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст. 3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).

Ухвали суду у даній справі розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим. Тобто, ухвала суду від 20.07.2022 року оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 21.07.2022 року і з цього моменту стала загальнодоступною для ознайомлення.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Колегія суддів вважає, що судом було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Нез`явлення в судове засідання представників учасників справи є свідченням їх суб`єктивної поведінки, яка не може бути підґрунтям для затягування розгляду справи - відповідної апеляційної скарги. До того ж суд повідомляв учасників справи, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників), а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

03.08.2022 року від апелянта надійшло клопотання (вх.№4178), в якому просить не розглядати справу за відсутності його представника та відкласти розгляд справи до закінчення в Україні воєнного стану.

Розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України). Так, відповідачем - апелянтом у справі, викладено у апеляційній скарзі доводи та вимоги по справі, а позивачем надано відзив. Наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення відповідно до вимог статті 236 Господарського процесуального кодексу України; явка учасників справи в судове засідання не визнавалася обов`язковою. Таким чином, суд вважає за можливе провести судовий розгляд апеляційної скарги без участі представника відповідача. Крім того до клопотання не додано доказів неможливості участі його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Представником позивача у судовому засіданні 21.12.2021 року заявлено клопотання про розподіл судових витрат, зокрема, витрат на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн., які згадано у позові.

24.12.2021 року позивач надав до Господарського суду Харківської області заяву з додатками, в якій просив суд стягнути з відповідача 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, про що постановити додаткове рішення.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Позивачем надано до матеріалів справи договір про надання правової допомоги з додатками, акт приймання-передачі наданих відповідно до договору послуг.

Судом встановлено, що між позивачем та Адвокатським бюро «Бігдан Олексій» укладено договір про надання правничої правової допомоги від 10.08.2021 року, відповідно до умов якого складено акт приймання-передачі послуг на загальну суму 10000,00 грн.

Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»). За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України. Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Наразі умовами договору з адвокатським об`єднанням визначено фіксований розмір гонорару.

Позивач просив стягнути з відповідача 10000,00 грн. витрат на правничу допомогу, на підставі додатку №1 до договору про надання правової допомоги, акту приймання-передачі наданої правової допомоги, така ж сума була зазначена в орієнтованих судових витратах у позові.

В акті виконаних робіт не зазначено детально яка робота скільки коштує, проте надані послуги перелічені, загальна сума за їх надання визначена.

В акті приймання виконаних робіт від 22.12.2021 року зазначено, що згідно з п.п.1.3, 1.4 додатку №1 до договору, вартість наданих послуг (гонорар) складає 10000,00 грн., які клієнт зобов`язується сплатити в строк 30 календарних днів з дати підписання цього акту, але у будь-якому разі не пізніше 5 календарних днів із дати набрання законної сили рішенням господарського суду.

Враховуючи, що платіжне доручення про сплату витрат на адвоката не є єдиним доказом понесених витрат, його відсутність не перешкоджає встановленню цих витрат.

Обсяг наданих адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи договором про надання правової допомоги з додатковими угодами, актом приймання-передачі наданих послуг. Так, позивачем надані до суду належні докази на підтвердження виконання наданих послуг з правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Відповідна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 20.11.2020 року №910/13071/19.

Щодо доводів відповідача про неспівмірність заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 року: "Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони".

Матеріали даної справи свідчать, що відповідач не заявляв клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до суду першої інстанції, а у апеляційній скарзі, вказуючи про неспівмірність, не зазначає, в чому вона полягає та не надає доказів у підтвердження такої позиції.

Наразі як вже зазначалося, між сторонами погоджено гонорар адвоката у фіксованому розмірі і він не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 року у справі №640/18402/19).

Місцевий господарський суд встановив, а колегія суддів погоджується, що позивачем документально підтверджено, що йому була надана правова допомога та надані послуги в межах справи №922/3478/21.

Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. До того ж між сторонами погоджено гонорар у фіксованому розмірі, що виключає прив`язку до витраченого часу як основоположний критерій.

Враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, вчинення відповідних дій з метою представництва та захисту інтересів сторони у справі, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для винесення додаткового рішення і відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача у розмірі 10000,00 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги відповідача та залишення в силі додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 28.12.2021 року у справі №922/3478/21.

Керуючись статтями 129, 240, 244, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 28.12.2021 року у справі №922/3478/21 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2022 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук