УХВАЛА

м. Київ

11.08.2022Справа № 910/16024/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Степанець Є.Ю., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецвагон Транслізинг" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат від 1 серпня 2022 року в справі № 910/16024/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укррос-Транс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецвагон Транслізинг" про стягнення 6 332 973,00 грн,

за участю представників:

позивача: Кузьмишиної Л.В., Березуцької В.В.;

відповідача: Мурашко О.А.;

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю "Укррос-Транс" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Спецвагон Транслізинг" (далі - Підприємство) 6 232 973,00 грн вартості вагонів, переданих відповідачу за договором оренди від 20 січня 2016 року № 160120-ЗП05-01, а також витрат на проведення експертизи в розмірі 100 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 5 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі № 910/16024/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні 28 липня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення про відмову в задоволенні позову.

4 серпня 2022 року через загальний відділ канцелярії суду надійшла заява відповідача від 1 вересня 2022 року, в якій останній просив суд стягнути з позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу.

8 серпня 2022 року складено та підписано повне рішення.

10 серпня 2022 року через загальний відділ діловодства суду позивач подав заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу.

У судовому засіданні 11 серпня 2022 року представник Підприємства підтримав заяву від 1 серпня 2022 року, просив суд її задовольнити.

Представники Товариства заперечили проти вказаної заяви, просили суд відмовити в її задоволенні.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За частиною 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до приписів частин 1, 3 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями статті 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 та частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З матеріалів справи вбачається, що в ній відсутній відзив відповідача на позовну заяву.

З матеріалів вказаної заяви про ухвалення додатковго рішення вбачається, що до неї представником відповідача було надано копії таких документів: договору про надання праничої (правової) допомоги від 23 жовтня 2021 року № 1/1021-Ю, додатку № 1 від вказаної дати до договору та акта прийому-передачі наданої правничої (правової) допомоги від 1 серпня 2022 року №1.

Разом із тим, судом встановлено, що оскльки в матеріалах спарви відсутній відзив відповідача на позовну заяву, то копії договору про надання праничої (правової) допомоги від 23 жовтня 2021 року № 1/1021-Ю та додатку № 1 від вказаної дати до договору було подано з порушенням частини 2 статті 80, частини 8 статті 129 та частини 1 статті 221 ГПК України. Тому згідно з вищенаведеними приписами, такі докази не приймаються судом до розгляду.

Згідно з частинами 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 2 статті 161 ГПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Судом також встановлено, що окрім відсутності в матеріалах справи № 910/16024/21 відзиву, в ній також відсутній і попередній орієнтований розрахунок судових витрат відповідача, про що суд наголошував у засіданнях, що також є підставою для відмови в ухваленні додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні своєчасно подані докази, які б підтверджували розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу відповідача, а також те, що в матеріалах справи відсутній відзив та попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат відповідача, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Підприємства про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача вищезазначеної суми.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 233, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецвагон Транслізинг" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат від 1 серпня 2022 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 15 серпня 2022 року.

СуддяЄ.В. Павленко