ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року Справа № 918/913/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р. , суддя Бучинська Г.Б.

секретар судового засідання Гладка Л. А.

за участю представників:

позивача: Павлюк І. А.

відповідача 1: не з`явився

відповідача 2: не з`явився

відповідача 3: не з`явився

відповідача 4: Дронов І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) на рішення Господарського суду Рівненської області від 03.02.2022 р. у справі №918/913/21, ухвалене суддею Романюк Ю.Г., повний текст рішення складено 14.02.2022 р.

за позовом ОСОБА_1

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське"

до відповідача 2 ОСОБА_2

до відповідача 3 ОСОБА_3

до відповідача 4 Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH)

про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське", відповідача 2: ОСОБА_2 , відповідача 3: ОСОБА_3 , відповідача 4: Фірма Террасід Кюрбісхандель ГМБХ ( ОСОБА_4 ) про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства.

В подальшому, 27 жовтня 2021 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог зі змісту якої вбачається, що позивач просить суд:

1. Визначити сформований розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське () у розмірі 119 000,00 грн.

2. Визнати розмір часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" () наступним чином: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) у сумі 99 000,00 грн., що становить 83,2% статутного капіталу; ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2 ) у сумі 10 000,00 грн., що становить 8,4% статутного капіталу; ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) у сумі 10 000,00 грн., що становить 8,4% статутного капіталу.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 03 лютого 2022 року у справі №918/913/21 позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, представник Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) звернув до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити процесуальний строк для подання ОСОБА_5 апеляційної скарги, прийняти апеляційну скаргу до провадження та відкрити апеляційне провадження. Зупинити дію оскаржуваного рішення Господарського суду Рівненської області від 03 лютого 2022 року у справі №918/913/21. Скасувати повністю рішення Господарського суду Рівненської області від 03 лютого 2022 року у справі №918/913/21 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2022 р. поновлено Фірмі Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Рівненської області від 03.02.2022 р. у справі №918/913/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) на рішення Господарського суду Рівненської області від 03.02.2022 р. у справі №918/913/21. Зупинено дію рішення Господарського суду Рівненської області від 03.02.2022 у справі №918/913/21. Розгляд справи призначено на 30.06.2022 р. о 10:00 год.

24.06.2022р. до апеляційного господарського суду надійшло клопотання від представника Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.06.2022 р. клопотання представника Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №918/913/21 - задоволено.

29.06.2022 р. на адресу апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ ( ОСОБА_4 ) без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області у справі №918/913/21 від 03.02.2022 р. без змін.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 р. розгляд апеляційної скарги відкладено на "11" серпня 2022 р. о 10:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 2(ВКЗ).

05.07.2022 р. ОСОБА_2 надіслав на адресу апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Рівненської області від 03.02.2022 р. у справі №918/913/21 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог та застосувати до позовних вимог позовну давність.

08.08.2022 р. на адресу апеляційного господарського суду ОСОБА_1 надіслав пояснення по справі №918/913/21.

09.08.2022 р. представник Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) надіслав на адресу апеляційного господарського суду пояснення у справі №918/913/21.

11.08.2022 р. представник позивача подав до суду апеляційної інстанції клопотання про долучення до матеріалів справи передавальний акт від 04.10.2016 р., який затверджений протоколом загальних зборів членів-засновників СВК «Мирогощанський».

В судовому засіданні 11.08.2022 представник Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 03.02.2022 року у справі №918/913/21 за та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 заперечив проти доводів апеляційної скарги відповідача 4, вважає що рішення Господарського суду Рівненської області від 03.02.2022 р. прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування вказаного рішення.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське", ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання 11.08.2022 р. не прибули та не реалізували процесуальне право на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції.

При цьому колегія суддів звертає увагу сторін на те, що в даному випадку враховується правова позиція Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відтак, колегія суддів визначилась про можливість розгляду скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 03.02.2022 р. у справі №918/913/21 позов задоволено. Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що сформований статутний капітал ТОВ "Мирогощанське" становить 119 000 (сто дев`ятнадцять тисяч) грн. та складається з наступних коштів: 99 000 грн. було внесено ОСОБА_1 , як асоційованим членом СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський"; 10 000 грн - ОСОБА_3 , як учасником ТОВ "Мирогощанське"; 10 000 грн - ОСОБА_2 , як учасником ТОВ "Мирогощанське". Таким чином, якщо 100% сформованого статутного капіталу становить 119 000 (сто дев`ятнадцять тисяч) грн, то ОСОБА_1 володіє 83,2% статутного капіталу, ОСОБА_3 - 8,4% та ОСОБА_2 - 8,4%. Відтак, місцевий суд стверджує, що з моменту внесення ОСОБА_1 коштів для поповнення пайового фонду Кооперативу, він набув майнові права та обов`язки відносно даного Товариства.

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення щодо них інших учасників справи.

Представник Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) не погоджується і рішенням, прийнятим судом першої інстанції у справі, вважає його незаконним (таким що прийнято з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права) та необґрунтованим (прийнятим без повного і всебічною з`ясування обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, без надання оцінки всім аргументам учасників справи), у зв`язку з чим таке рішення підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згодом, а саме 04 жовтня 2016 року Загальними зборами засновників ТОВ «Мирогощанське» було прийнято створити ТОВ «Мирогощанське» в результаті реорганізації (перетворення) СВК з іноземними інвестиціями «Мирогощанський». До складу засновників ТОВ «Мирогощанське» увійшли усі члени-засновники СВК з іноземними інвестиціями «Мирогощанський», а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Жодних рішень про прийняття до складу учасників ТОВ «Мирогощанське» будь-яких інших осіб Загальними зборами засновників ТОВ «Мирогощанське» не приймалось. Таким чином, позивач не навів жодних доказів того, що він набув прав учасника ТОВ «Мирогощанське» під час створення ТОВ «Мирогощанське» в результаті реорганізації СВК з іноземними інвестиціями «Мирогощанський».

Позивач також не навів жодних доказів придбання ним частки у статутному капіталі ТОВ «Мирогощанське» та будь-яких інших правових підставах, у тому числі на підставі цивільно-правового правочину.

Сам факт прийняття позивача до асоційованих членів СВК з іноземними інвестиціями «Мирогощанський» та внесення пайового внеску до статутного (пайового) фонду Кооперативу (навіть якщо б цей факт був доведений належним чином) не породжує жодних правових наслідків у вигляді наперед встановленого права Позивача ані бути учасником у юридичній особі, яка могла б бути створена в процесі реорганізації Кооперативу, ані володіти часткою у статутному капіталі такої юридичної особи.

З огляду на зазначене, посилання Позивача на норми статті 328 Цивільного кодексу України в обґрунтування правомірності набуття Позивачем майнових прав щодо ТОВ «Мирогощанське», яке було повністю підтримане судом першої інстанції, а також не взяття до уваги судом першої інстанції частини 1 статті 102, частини 1 статті 109 Господарського кодексу України, частині 1 статті 28 Закону України «Про кооперацію» слід розцінювати як неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, в результаті чого суд прийшов до неправильних висновків, а тому таке рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог на підставі статті 277 Господарського процесуального кодексу України.

Також, апелянтом до суду апеляційної інстанції були поданні додаткові пояснення в яких скаржник вказує на те, що законними учасниками ТОВ «Мирогощанське» є: Фірма Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) із часткою у розмірі 80% статутного капіталу Товариства: ОСОБА_2 із часткою у розмірі 10% статутного капіталу Товариства; ОСОБА_3 із часткою у розмірі 10% статутного капіталу Товариства.

ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу, просить скасувати повністю рішення Господарського суду Рівненської області від 03 лютого 2022 року у справі №918/913/21 та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог та застосувати до позовних вимог позовну давність. Зокрема, ОСОБА_2 вказує на ту, обставину, що позивач не довів, що поповнення статутного фонду Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями «Мирогощанський» було здійснено саме ним шляхом внесення грошових коштів у сумі 99 000,00 гри. на банківський рахунок кооперативу. Таким чином, суд першої інстанції прийняв рішення на користь позивача в порушення норм процесуального права, а саме ст. 74, 76, 78 Господарського процесуального кодексу України, тому таке рішення має бути скасоване повністю на підставі статті 277 Господарського процесуального кодексу України.

Також, ОСОБА_2 , звертає увагу апеляційного суду на те, що ним фактично не вносились кошти на поповнення статутного капіталу ТОВ «Мирогощанське», оскільки частка у статутному капіталі СВК з іноземними інвестиціями «Мирогощанський», яку він отримав у власність від попереднього власника ОСОБА_8 , була повністю сплачена ним на момент її придбання мною у 2016 році, оскільки пайовий (статутний) капітал СВК з іноземними інвестиціями «Мирогощанський» було сплачено у розмірі 99% статутного капіталу. 1% статутного капіталу, який не був сплачений на момент передачі часток в статутному (пайовому) капіталі СВК з іноземними інвестиціями «Мирогощанський» від ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у 2016 році, був сплачений ОСОБА_3 уже після реорганізації Кооперативу в ТОВ «Мирогощанське», про що свідчить надана позивачем копія виписки по банківському рахунку ТОВ «Мирогощанське» за 15 грудня 2016 року, де зазначена сума 1 000.00 (одна тисяча) грн.

Крім того, ОСОБА_2 підтримує твердження Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) про те, що посилання позивача на норми статті 328 Цивільного кодексу України в обґрунтування правомірності набуття позивачем майнових прав щодо ТОВ «Мирогощанське», яке було повністю підтримане судом першої інстанції, а також не взяття до уваги судом першої інстанції частини 1 статті 102, частини 1 статті 109 Господарського кодексу України, частині 1 статті 28 Закону України «Про кооперацію» слід розцінювати як неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, в результаті чого суд прийшов до неправильних висновків, а тому таке рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог на підставі статті 277 Господарського процесуального кодексу України.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 у відзиві вказує, усі твердження, на які посилається апелянт, ґрунтуються виключно на припущеннях, без жодної доказової бази.

В подальшому апелянт зазначає, що позивач не навів жодних доказів придбання ним частки у статутному капіталі ТОВ «Мирогощнаське». Вказує на ту обставину, що жодних рішень про прийняття до складу учасників ТОВ «Мирогощнаське» Загальними зборами засновників не приймалося. Однак, наведені вище обставини не потребують доказування в межах даної справи, оскільки права Позивача були порушені під час реорганізації юридичної особи, а саме не були враховані його законні інтереси як учасника СВК «Мирогощанський».

Тобто, незважаючи на проведену реорганізацію СВК з іноземними інвестиціями «Мирогощанське» шляхом перетворення в ТОВ «Мирогощанське», останнє залишилося правонаступником всіх прав та обов`язків попередньої юридичної особи.

Таким чином, з моменту внесення коштів позивачем для поповнення пайового фонду Кооперативу, останній набув майнові права та обов`язки відносно даного Товариства. Неврахування майнового права про внесення коштів в Пайовий фонд Кооперативу та подальше здійснення господарської діяльності Кооперативу, що було реорганізоване в ТОВ, яке є правонаступником прав та обов`язків Кооперативу, закріплює право на володіння часткою в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Мирогощанське».

Також, ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу, акцентує увагу на тому, що 08 листопада 2019 року позивач дізнався про те, що його права щодо визначення частки в ТОВ «Мирогощанське» є порушеними, що впливає на захист його прав та інтересів, та в межах позовної давності звернувся до суду для відновлення порушеного права.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, що 23.04.2014 року було викладено в новій редакції статут Сільськогосподарський виробничий кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський", членами якого були: ОСОБА_10 , громадянин Австрії, з часткою у розмірі 99%, що становила в грошовому вираженні 99 000 грн.; ОСОБА_11 , громадянин України, з часткою у розмірі 1%, що становила в грошовому вираженні 1 000 грн. (т. 1, а.с.12-17).

Відповідно до п. 3.1. Статуту (в редакції від 23.04.2014 року), членами кооперативу є особи, які заснували кооператив або прийняті до асоційованих членів Кооперативу у встановленому законом порядку і не припинили членство у Кооперативі.

Вступ до Кооперативу здійснюється на підставі поданої заяви фізичної особи про вступ у члени кооперативу. Член кооперативу робить вступний внесок відповідно до неподільного фонду Кооперативу. (п. 3.3 Статуту (в редакції від 23.04.2014 року).

Пунктом 3.5. Статуту (в редакції від 23.04.2014 року) визначено, що особа, прийнята в асоційовані члени кооперативу, зобов`язана внести вступний або пайовий внески в терміни, встановлені загальними зборами членів кооперативу, але не пізніше 30 (тридцяти) днів з дня прийняття в асоційовані члени Кооперативу.

Пунктом 3.16. Статуту (в редакції від 23.04.2014 року) визначено, що у кооперативі допускається асоційоване членство. Асоційованими членами Кооперативу можуть бути фізичні особи, що визнають його статут і дотримуються його вимог та зробили пайовий внесок у Пайовий фонд кооперативу.

Пунктом 3.17. Статуту (в редакції від 23.04.2014 року) вказано, що Асоційований член Кооперативу зобов`язаний здійснити пайовий внесок у Пайовий фонд Кооперативу. Розмір пайових внесків у пайовий фонд Кооперативу асоційованих членів Кооперативу та порядок їх внесення визначаються загальними зборами членів Кооперативу. При цьому розмір грошового пайового внеску члена Кооператива не може бути меншим 50 (п`ятдесяти) грн.

01.05.2014 року позивачем було подано заяву про прийняття в асоційовані члени СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський".

15 травня 2014 року відбулися збори засновників Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський", на яких було вирішено прийняти ОСОБА_1 до асоційованих членів кооперативу та визначити розмір його пайового внеску у сумі 99 000 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч гривень) зі строком його внесення не пізніше 15 червня 2014 року.

На виконання вимог протокольного рішення засновників ОСОБА_1 було внесено 13 червня 2014 року 99 000 грн. для поповнення статутного фонду Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський", що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 13.06.2014 року та подальшим внесенням даних коштів на розрахунковий рахунок Кооперативу, що підтверджується випискою по рахунку від 13 червня 2014 року.

Таким чином, позивач зазначає, що ним було виконано всі вимоги та умови, що визначали порядок вступу йому як асоційованому члену Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський".

Також, 15.05.2014 року на зборах засновників Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський", було прийнято рішення зобов`язати усіх засновників кооперативу внести свої частки у пайовий фонд кооперативу не пізніше 26 травня 2014 року.

Проте, позивач зазначає, що ані ОСОБА_11 , ані ОСОБА_10 не внесли грошових коштів до Пайового фонду Кооперативу.

24 березня 2016 року було виключено зі складу засновників ОСОБА_11 та затверджено статут Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" в новій редакції, в якому визначено статутний фонд Кооперативу - 100 000 (сто тисяч) грн. та розприділено між членом - засновником ОСОБА_12 у розмірі - 100%.

13 квітня 2016 року ОСОБА_10 відступив свою частку в Товаристві для чотирьох інших засновників, зокрема: ОСОБА_13 - 40 000 грн., що становить 40% Статутного фонду (капіталу); ОСОБА_7 - 40 000 грн., що становить 40% Статутного фонду (капіталу); ОСОБА_2 - 10 000 грн., що становить 10% Статутного фонду (капіталу); ОСОБА_3 - 10 000 грн., що становить 10% Статутного фонду (капіталу), - що було відображено в статуті Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" в новій редакції.

21 липня 2016 року відбулися загальні збори членів-засновників СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський", на якому прийняли рішення про реорганізацію СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" в Товариство з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське", про що було складено протокол № 4.

22 липня 2016 року позивачем було подано заяву про включення його частки у пайовий фонд Кооперативу при здійсненні реорганізації шляхом прийняття рішення про включення його, ОСОБА_1 , в перелік учасників Товариства з врахуванням внесеного ним паю та визначенням частки учасника в реорганізованому Товаристві.

12 вересня 2016 року позивач отримав лист за вих. №15 від представника СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський", в якому його повідомили, що питання щодо включення його частки в перелік учасників з врахуванням внесеного ним паю та визначенням частки учасника в реорганізованому Товаристві буде винесено в порядку черговості на наступні збори членів-засновників Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський".

Також, позивач зазначає, що як йому стало відомо, що 04.10.2016 року відбулися загальні збори членів - засновників Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський", на яких було затверджено передавальний акт Кооперативу, що було оформлено Протоколом від 04 жовтня 2016 року.

Відповідно до Передавального акту Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський", складеного комісією з реорганізації (перетворення) СВК "Мирогощанський" та затвердженого протоколом загальних зборів членів-засновників СВК "Мирогощанський" від 04 жовтня 2016 року, у розділі "Власний капітал" зареєстрований (пайовий) капітал становив 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) грн.(т.1, а.с.148-149).

А також, за змістом Передавального а всі зобов`язання СВК "Мирогощанський" перед Кредиторами, всі зобов`язання дебіторів, всі права та обов`язки, а також всі активи і пасиви СВК "Мирогощанський" в повному обсязі переходять до правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське".

Також, 04.10.2016 року відбулися Загальні збори Засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське", на яких вказано про те, що в результаті реорганізації (перетворення) СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" створили ТОВ "Мирогощанське", що відображено у Протоколі № 1 загальних зборів Засновників.

У питанні № 4 було розглянуто і затверджено статутний капітал Товариства у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. та розподілено частки наступним чином: ОСОБА_13 - 40 000 грн., що становить 40% Статутного фонду (капіталу); ОСОБА_7 - 40 000 грн., що становить 40% Статутного фонду (капіталу); ОСОБА_2 - 10 000 грн., що становить 10% Статутного фонду (капіталу); ОСОБА_3 - 10 000 грн., що становить 10% Статутного фонду (капіталу).

Як зазначає позивач, його інтереси як асоційованого члена СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" жодним чином не були враховані при проведенні процедури реорганізації, що порушує його майнові права та права, визначені Статутом Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський".

09 листопада 2016 року було проведено загальні збори учасників ТОВ "Мирогощанське", про що складений протокол № 2, на яких було відступлено частку ОСОБА_13 та ОСОБА_7 на користь фірми ОСОБА_14 , та затверджено новий склад учасників Товариства та розподілено частки у статутному капіталі наступним чином: ОСОБА_2 - 10 000 грн., що становить 10% Статутного фонду (капіталу); ОСОБА_3 - 10 000 грн., що становить 10% Статутного фонду (капіталу); фірми ОСОБА_14 - 80 000 грн., що становить 80% Статутного фонду (капіталу) . Статут товариства затверджено у новій редакції.

Як зазначає позивач, що товариством питання щодо його участі та інтересів як асоційованого члена СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" знову враховані не були.

Позивач зазначає про те, що пайовий фонд СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" було не сформовано на момент реорганізації шляхом перетворення. Лише 15 грудня 2016 року учасником ТОВ "Мирогощанське" ОСОБА_3 було поповнено статутний капітал на 10 000 (десять тисяч) грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 9 від 15.12.2016 року та випискою по рахунку за 15 грудня 2016 року. Також, ОСОБА_2 було внесено 10 000 (десять тисяч) грн. до статутного капіталу ТОВ "Мирогощанське".

Щодо повного формування статутного капіталу від фірми ОСОБА_14 , позивачем як директором Товариства направлялися відповідні листи на адресу Товариства. Зокрема, 19 листопада 2019 року представнику фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ як учасника ТОВ "Мирогощанське" направлялося попередження про прострочення внесення вкладу учасника, на що було отримано відповідь від 29 листопада 2019 року, що в фірми відсутні обігові кошти для його поповнення.

03 вересня 2019 року позивачем було знову подано заяву на ім`я представника Представнику Фірми Террасід Кюрбсіхандель ГМБХ Шепелеву Дмитру Євгеновичу з проханням скликати позачергові збори Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" на вирішення яких поставити питання щодо визначення частки ОСОБА_1 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське".

08 листопада 2019 року було отримано відповідь з якої вбачається, що ОСОБА_5 не вбачає необхідності у проведенні позачергових зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське", оскільки не бачить механізму реалізації його прав як асоційованого члена СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" та правових підстав для визначення його частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське". У випадку незгоди пропонує ОСОБА_1 звернутися до судових органів за захистом своїх прав та інтересів.

Отже, як зазначає позивач, ним вичерпано усі досудові правові механізми врегулювання питання щодо відновлення його порушених прав та інтересів як асоційованого члена СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощансъкий", яке було реорганізоване шляхом перетворення в товариство з обмеженою відповідальністю. Наведені обставини є підставами звернення ОСОБА_1 до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське", відповідача 2: ОСОБА_2 , відповідача 3: ОСОБА_3 , відповідача 4: Фірма Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) з цим позовом.

4.Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин.

Згідно з ст. ст.15, 16 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.

Згідно з ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України).

Предметом даного спору є визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства.

Згідно із статтею 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст. 1 ЗУ "Про кооперацію", виробничий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних осіб для спільної виробничої або іншої господарської діяльності на засадах їх обов`язкової трудової участі з метою одержання прибутку.

Абзац 6 ч.1 ст. 1 цього Закону визначає, що пай - це майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Частиною 1 статті 10 ЗУ "Про кооперацію" визначено, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Статтею 14 ЗУ "Про кооперацію" визначено, що у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай.

Асоційований член кооперативу - фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю.

Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 20 ЗУ "Про кооперацію", для забезпечення статутної діяльності кооператив у порядку, передбаченому його статутом, формує пайовий, резервний, неподільний та спеціальний фонди.

Пайовий фонд - майно кооперативу, що формується за рахунок паїв (у тому числі додаткових) членів та асоційованих членів кооперативу.

Статтею 21 ЗУ "Про кооперацію" визначено, що пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі.

Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу.

У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.

Право власності членів кооперативу - фізичних осіб на свою загальну частку успадковується.

Статтею 28 Закону України "Про кооперацію" визначено, що реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) кооперативу відбувається за рішенням загальних зборів членів кооперативу у порядку, визначеному законодавством та статутом кооперативу.

Відповідно до ст. 108 ЦК України, перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.

У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Частиною 5 ст. 107 ЦК України, юридична особа - правонаступник, що утворилася внаслідок поділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, що припинилася, які згідно з розподільчим балансом перейшли до іншої юридичної особи - правонаступника. Якщо юридичних осіб - правонаступників, що утворилися внаслідок поділу, більше двох, таку субсидіарну відповідальність вони несуть солідарно.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів (п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України).

Предметом даного спору є розмір статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства за позовом особи, яка вважає порушеними свої корпоративні права в процедурі утворення товариства шляхом реорганізації сільськогосподарського виробничого кооперативу.

15 травня 2014 року на зборах засновників Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський", було прийнято рішення зобов`язати усіх засновників кооперативу внести свої частки у пайовий фонд кооперативу не пізніше 26 травня 2014 року.

Проте, як зазначає позивач, що ні ОСОБА_11 , ні ОСОБА_10 не внесли грошових коштів до Пайового фонду Кооперативу.

24 березня 2016 року було виключено зі складу засновників ОСОБА_11 та затверджено статут Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" в новій редакції, в якому визначено статутний фонд Кооперативу - 100 000 (сто тисяч) грн. та розприділено між членом - засновником ОСОБА_12 у розмірі - 100% (т. 1, а.с.24-30).

13 квітня 2016 року ОСОБА_10 відступив свою частку в Товаристві для чотирьох інших засновників, зокрема: ОСОБА_13 - 40 000 грн., що становить 40% Статутного фонду (капіталу); ОСОБА_7 - 40 000 грн., що становить 40% Статутного фонду (капіталу); ОСОБА_2 - 10 000 грн., що становить 10% Статутного фонду (капіталу); ОСОБА_3 - 10 000 грн., що становить 10% Статутного фонду (капіталу), - що було відображено в статуті Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" в новій редакції (т.1, а.с. 31-37).

21 липня 2016 року відбулися загальні збори членів-засновників СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський", на якому прийняли рішення про реорганізацію СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанське" в Товариство з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське", про що було складено протокол № 4 (т.1, а.с.38).

22 липня 2016 року позивачем було подано заяву про включення його частки у пайовий фонд Кооперативу при здійсненні реорганізації шляхом прийняття рішення про включення його, ОСОБА_1 , в перелік учасників Товариства з врахуванням внесеного ним паю та визначенням частки учасника в реорганізованому Товаристві (т.1, а.с. 40).

Як зазначає позивач, 12.09.2016 року він отримав лист за вих. № 15 від представника СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський", в якому його повідомили, що питання щодо включення його частки в перелік учасників з врахуванням внесеного ним паю та визначенням частки учасника в реорганізованому Товаристві буде винесено в порядку черговості на наступні збори членів-засновників Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" (т.1, а.с.41).

Також, позивач зазначає, що як йому стало відомо, що 04.10.2016 року відбулися загальні збори членів - засновників Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський", на яких було затверджено передавальний акт Кооперативу, що було оформлено Протоколом від 04 жовтня 2016 року.

Відповідно до Передавального акту Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський", складеного комісією з реорганізації (перетворення) СВК "Мирогощанський" та затвердженого протоколом загальних зборів членів-засновників СВК "Мирогощанський" від 04 жовтня 2016 року, у розділі "Власний капітал" зареєстрований (пайовий) капітал становив 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) грн.(т.1, а.с.148-149). Згідно цього Акту всі зобов`язання СВК "Мирогощанський" перед Кредиторами, всі зобов`язання дебіторів, всі права та обов`язки, а також всі активи і пасиви СВК "Мирогощанський" в повному обсязі переходять до правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське".

Статтею 28 Закону України "Про кооперацію" визначено, що реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) кооперативу відбувається за рішенням загальних зборів членів кооперативу у порядку, визначеному законодавством та статутом кооперативу.

Відповідно до ст.108 ЦК України, перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми.

У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Частиною 5 ст.107 ЦК України, юридична особа - правонаступник, що утворилася внаслідок поділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, що припинилася, які згідно з розподільчим балансом перейшли до іншої юридичної особи - правонаступника. Якщо юридичних осіб - правонаступників, що утворилися внаслідок поділу, більше двох, таку субсидіарну відповідальність вони несуть солідарно.

04 жовтня 2016 року відбулися Загальні збори Засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське", на яких вказано про те, що в результаті реорганізації (перетворення) СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" створили ТОВ "Мирогощанське", що відображено у Протоколі № 1 загальних зборів Засновників (т.1, а.с.43).

Затверджено статутний капітал Товариства у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. та розподілено частки наступним чином: ОСОБА_13 - 40 000 грн., що становить 40% Статутного фонду (капіталу); ОСОБА_7 - 40 000 грн., що становить 40% Статутного фонду (капіталу); ОСОБА_2 - 10 000 грн., що становить 10% Статутного фонду (капіталу); ОСОБА_3 - 10 000 грн., що становить 10% Статутного фонду (капіталу).

09 листопада 2016 року було проведено загальні збори учасників ТОВ "Мирогощанське", про що складений протокол № 2, на яких було відступлено частку ОСОБА_13 та ОСОБА_7 на користь фірми ОСОБА_14 , та затверджено новий склад учасників Товариства та розприділено частки у статутному капіталі наступним чином: ОСОБА_2 - 10 000 грн., що становить 10% Статутного фонду (капіталу); ОСОБА_3 - 10 000 грн., що становить 10% Статутного фонду (капіталу); фірми ОСОБА_14 - 80 000 грн., що становить 80% Статутного фонду (капіталу) та виклали статут в новій редакції (т.1, а.с. 45-46).

Матеріалами справи підтверджується, що пайовий фонд СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" було не сформовано на момент реорганізації шляхом перетворення, а лише у подальшому відбулося формування статутного капіталу ТОВ "Мирогощанське", що вбачається зокрема з вчинених учасниками товариства дій. 15 грудня 2016 року учасником ТОВ "Мирогощанське" ОСОБА_3 було поповнено статутний капітал на 10 000 (десять тисяч) грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 9 від 15.12.2016 року та випискою по рахунку за 15 грудня 2016 року (т. 1, а.с.47-48).

Також, ОСОБА_2 було внесено 10 000 (десять тисяч) грн. до статутного капіталу ТОВ "Мирогощанське", що не заперечується відповідачем 1.

На підтвердження цих обставин свідчить також наступне. 19 листопада 2019 року на представника фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ, як учасника ТОВ "Мирогощанське" направлялося попередження про прострочення вкладу учасника, на що було отримано відповідь від 29 листопада 2019 року, що в фірми відсутні обігові кошти для його поповнення (т. 1, а.с.49-50).

03 вересня 2019 року позивачем було знову подано заяву на ім`я представника Представнику Фірми Террасід Кюрбсіхандель ГМБХ Шепелеву Дмитру Євгенович з проханням скликати позачергові збори Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" на вирішення яких поставити питання щодо визначення частки ОСОБА_1 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" (т. 1, а.с. 51).

08 листопада 2019 року позивачем було отримано відповідь, що Фірма Террасід Кюрбсіхандель ГМБХ не вбачає необхідності у проведенні позачергових зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське", оскільки не бачить механізму реалізації його прав як асоційованого члена СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" та правових підстав для визначення його частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське"(т.1, а.с.52).

Апеляційний суд зазначає, що утворення товариства з обмеженою відповідальністю відбулось шляхом перетворення СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" у Товариство з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" відповідно до норм ст.107,108 ЦК України. Позивач пов`язує порушення свого корпоративного права з проведенням реорганізації без урахування інтересів позивача як асоційованого члена СВК, яким було внесено і не повернуто на час утворення ТОВ кошти на поповнення власного капіталу кооперативу.

Згідно із статтею 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до статті 116 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, зокрема, брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що учасники товариства мають право: брати участь в управлінні товариством в порядку, визначеному установчими зборами; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства; здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

В редакції на час утворення товариства стаття 1 Закону «Про господарські товариства» встановлювала, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Стаття 13 цього ж Закону встановлювала, що вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Відомо, що статутний капітал це одне із центральних понять сучасного корпоративного права. Участь у створенні статутного капіталу є первісним способом набуття корпоративних прав, і всі правочини з корпоративними правами так чи інакше стосуються статутного капіталу. Таким чином, статутний капітал це зафіксована в установчих документах загальна вартість активів, які є внеском власників (учасників) до капіталу товариства. У сфері податкових відносин корпоративні права, за визначенням п.п. 14.1.90. ст.14 ПКУ - права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» який затверджений Наказом Міністерства фінансів України 07.02.2013 № 73 містить визначення власний капітал - різниця між активами і зобов`язаннями підприємства. Пунктом 10 цього Положення встановлюється, що у звіті про власний капітал розкривається інформація про зміни у складі власного капіталу підприємства протягом звітного періоду. У графах звіту про власний капітал, призначених для наведення складових власного капіталу, зазначаються показники, наведені у розділі I «Власний капітал» балансу. Для забезпечення порівняльного аналізу інформації звіту про власний капітал підприємства повинні додавати до річного звіту звіт про власний капітал за попередній рік.

Оскільки формування статутного капіталу ТОВ "Мирогощанське" відбулось у процедурі перетворення сільськогосподарського кооперативу у товариство з обмеженої відповідальністю, слід врахувати наявність у складі власного капіталу товариства коштів, внесених позивачем як асоційованим членом СВК , докази внесення яких апеляційний суд вважає переконливими , оцінюючи їх у відповідності до правил ст. 86 ГПК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що сформований статутний капітал ТОВ "Мирогощанське" становить 119 000 (сто дев`ятнадцять тисяч) грн. та складається з наступних коштів: 99 000 грн. було внесено ОСОБА_1 , як асоційованим членом СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський"; 10 000 грн - ОСОБА_3 , як учасником ТОВ "Мирогощанське"; 10 000 грн - ОСОБА_2 , як учасником ТОВ "Мирогощанське". Таким чином, якщо 100% сформованого статутного капіталу становить 119 000 (сто дев`ятнадцять тисяч) грн, то ОСОБА_1 володіє 83,2% статутного капіталу, ОСОБА_3 - 8,4% та ОСОБА_2 - 8,4%.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно з положеннями статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються, зокрема, майнові права та обов`язки, в тому числі і частка в статутному капіталі господарського товариства.

З огляду на наведені вище міркування, апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції, який вважав доведеним наявність порушеного корпоративного права позивача, яке виникло при проведенні реорганізації СВК у товариство з обмеженою відповідальністю. Цей висновок зокрема базується на економічному аналізі формування статутного капіталу товариства з урахування тієї обставини, що при утворення товариства Передавальним актом Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський", складеним комісією з реорганізації (перетворення) СВК "Мирогощанський" та затвердженим протоколом загальних зборів членів-засновників СВК "Мирогощанський" від 04 жовтня 2016 року, засвідчується наявність у розділі "Власний капітал" зареєстрований (пайовий) капітал коштів в сумі 99 000 (дев`яносто дев`ять тисяч) грн.(т.1, а.с.148-149).

Щодо обраного позивачем способу судового захисту корпоративного права зазначається наступне.

Під захистом цивільних прав (охоронюваний законом інтерес) розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.

Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права (охоронюваний законом інтерес) залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд з`ясовує характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права (охоронюваний законом інтерес) позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Особа, яка звертається до господарського суду з позовом самостійно обирає спосіб захисту, визначає відповідача, предмет та підстави позову та зазначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов.

Загальні норми про способи захисту цивільних прав та інтересів, у тому числі учасників корпоративних відносин, викладені в ч.2 ст.16 Цивільного кодексу, ч.2 ст.20 Господарського кодексу. Спеціальні способи захисту корпоративних прав визначаються законами України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства". Можливість застосування іншого, ніж встановлений законом, способу захисту, випливає із норми ч.3 ст. 16 ЦК.

Об`єктом захисту виступають корпоративні права учасника товариства. Загальними для учасника будь-якого господарського товариства відповідно до ст.10 Закону України "Про господарські товариства" є права: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди); в) вийти в установленому порядку з товариства; г) одержувати інформацію про діяльність товариства; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

У постанові від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, сформульованого у пунктах 62, 63 цієї постанови, вичерпний перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. Належним способом захисту у цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт "д " пункту 3 частини 5 статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду зауважила, що позовні вимоги про визнання рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю недійсним, визнання недійсним статуту чи недійсними змін до нього, визнання права власності на частку в статутному капіталі товариства не відповідають належним та ефективним способам захисту, оскільки їх задоволення не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (пункт 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16 за провадженням № 12-88гс19).

Твердження представника Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH стосовного того, що ОСОБА_1 коштів як асоційованим членом СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" не було внесено апеляційний суд оцінює критично.

Зокрема, 27.08.2021 року на розрахунковий рахунок ТОВ "Мирогощанське" було оплачено кошти у розмірі 80 000,00 грн. з призначенням платежу: Фірма Тєррасід Кюрбісхандель ГмбХ через Дикунського І.В.: сплата статутного капіталу в ТОВ "Мирогощанське", на підставі довіреності від 17.08.2021 року, апостіль № 3JV 1969/21m від 17.08.2021 року , платник - Дикунський Ігор Володимирович, що підтверджується меморіальним ордером № № ПН2619525 від 27.08.2021 року (т.2, а.с. 33).

Кошти були повернуті ТОВ "Мирогощанське" як помилково отримані кошти від Дикунського І.В. платіжним дорученням №737 від 28.09.2021 року, оскільки ТОВ "Мирогощанське" не мало відомостей про наявність в державі Україна будь-яких повноважних представників від Фірми Террасід Кюрбісхандель ГмбХ (а.с. 34).

Лише 07.09.2021 року керуючий справою про банкрутство ФІРМИ ТЕРРАСІД КЮРБІСХАНДЕЛЬ ГМБХ (TERRASEED KURBISHANDEL GMBH) Філіп Каспер (відповідно до сертифікату від 18 липня 2021 року) повідомив ТОВ "Мирогощанське", що законні інтереси TSK уповноважений представляти Ігор Дикунський, адвокат DLF.

Цей факт підтверджує, що апелянту ФІРМІ ТЕРРАСІД КЮРБІСХАНДЕЛЬ ГМБХ було достеменно відомо, що особами, в яких вони придбавали корпоративні права у ТОВ "Мирогощанське", коштів у статутний капітал Товариства не було внесено, внаслідок чого ФІРМА ТЕРРАСІД КЮРБІСХАНДЕЛЬ ГМБХ намагалася поза межами строків, встановлених ЗУ "Про господарські товариства" (в редакції, що діяла станом на 09 листопада 2016 року) та ЗУ "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", поповнити статутний капітал ТОВ "Мирогощанське".

Слід звернути увагу на те, що представник Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) ставлячи під сумнів внесення позивачем грошових коштів у розмірі 99 000 грн. у статутний капітал СВК "Мирогощанський", не надає жодних доказів для підтвердження спростування даної позиції, а також не надає жодних доказів внесення грошових коштів Даякай Ясміром у період 2013-2016 років.

Щодо оцінки доводів, які стосуються позовної давності, оскільки, на думку апелянта 04.10.2016 року загальними зборами засновників ТОВ "Мирогощанське" були прийняті рішення про створення ТОВ "Мирогощанське" в результаті перетворення, про формування статутного капіталу ТОВ "Мирогощанське", про затвердження статуту ТОВ "Мирогощанське", а тому позовна давність за вимогами щодо захисту прав позивача спливла 04.10.2019 року, слід зазначити про наступне.

Відповідно до статті 256, частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою № 14902/04 у справі відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, №22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

У Цивільному кодексі України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). До спірних правовідносин застосовується загальний трирічний строк позовної давності (ст. 257 ЦК України).

Важливе значення має визначення початкового моменту перебігу позовної давності, оскільки від нього залежить і правильне обчислення строку давності і в кінцевому підсумку - захист порушеного матеріального права оскільки сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Аналіз положень статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у заінтересованої сторони права на позов.

Початок перебігу строку позовної давності обчислюється за правилами статті 261 Цивільного кодексу України, частина перша якої пов`язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

При цьому, за змістом зазначеної норми (статті 261 Цивільного кодексу України) законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права.

Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

Отже, право звернення до суду, обумовлено моментом отримання інформації про порушене право або наявністю об`єктивних обставин, котрі вказують на можливість довідатись про таке порушення, також кореспондує процесуальним можливостям звернення до суду, що обов`язково супроводжується виконання процесуального порядку подачі позову.

Суд враховує, що починаючи з 2016 року позивач регулярно звертався в досудовому порядку до відповідачів для врегулювання спору мирним шляхом та включення його до складу учасників ТОВ "Мирогощанське".

22 липня 2016 року позивачем було подано заяву про включення частки ОСОБА_1 у пайовий фонд Кооперативу при здійсненні реорганізації шляхом прийняття рішення про включення його в перелік учасників Товариства з врахуванням внесеного ним паю та визначенням частки учасника в реорганізованому Товаристві.

12 вересня 2016 року ним було отримано лист за вих. № 15 від представника СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанське", в якому його повідомили, що питання щодо включення його частки в перелік учасників з врахуванням внесеного ним паю та визначенням частки учасника в реорганізованому Товаристві буде винесено в порядку черговості на наступні збори членів-засновників Сільськогосподарського виробничого кооперативу з іноземними інвестиціями "Мирогощанський" (т.1, а.с. 41),

03 вересня 2019 року ОСОБА_1 було знову подано заяву на ім`я представника Представнику Фірми Терраеід Кюрбеіхандель ГМБХ Шенелева Дмитра Євгеновича з проханням скликати позачергові збори Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" на вирішення яких поставити питання щодо визначення частки ОСОБА_1 в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське" (т.1, а.с. 52).

Проте, 08.11.2019 року позивачем було отримано відповідь зі змісту якої вбачається, що нині Фірма Терраеід Кюрбеіхандель ГМБХ не вбачає необхідності у проведенні позачергових зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське", оскільки не бачить механізму реалізації його прав як асоційованого члена СВК з іноземними інвестиціями "Мирогощанське" та правових підстав для визначення його частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Мирогощанське". Таким чином, у випадку незгоди з даною позицією пропонує йому звернутися до судових органів за захистом своїх прав та інтересів (т.1, а.с. 52).

Таким чином, отримавши лист про відмову у розгляді питання про його права, починаючи з 08.11.2019 року ОСОБА_1 дізнався про порушення корпоративних прав щодо його частки в ТОВ "Мирогощанське". Враховуючи, що остаточна відмова отримана позивачем 08.11.2019 року, можливість довідатись про порушення своїх прав виникла у позивача з починаючи від цієї дати, а відтак пропуск строку не відбувся.

Апеляційний господарський суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшов висновку, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне та вмотивоване рішення, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

Аналізуючи вищенаведене в сукупності, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.

У апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.

Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Фірми Террасід Кюрбісхандель ГМБХ (Terraseed Kurbishandel GMBH) на рішення Господарського суду Рівненської області від 03.02.2022 р. у справі №918/913/21 - залишити без задоволення, рішення Господарського суду Рівненської області - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №918/913/21 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "18" серпня 2022 р.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.