ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/131/22

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участю секретаря судового засідання Нагібіної І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін дану справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС-ПОІНТ», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПЕР МАРІО», м. Ужгород

про стягнення заборгованості на суму 53649,43 грн., в т.ч. 35951,89 грн. заборгованість орендної плати, 9041,21 грн. пені, 1805,11 грн. 3% річних, 6851,22 грн. інфляційних втрат

представники:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився

Позивач звернувся до суду із вказаними вимогами до відповідача у зв`язку з невиконанням останнім власних зобов`язань згідно умов укладеного сторонами договору суборенди №437 від 01.02.2021, в результаті чого станом на 17.06.2021 виникла заборгованість відповідача перед позивачем щодо оплати орендної плати на суму, що становить позовні вимоги в частині основного боргу.

Ухвалою суду від 28.02.2022 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, яким встановлено сторонам строки для надання суду заяв по суті спору, зокрема, відповідачу - для надання відзиву на позов.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, кореспонденція суду (ухвала суду про відкриття провадження у справі від 28.02.2022), яка була надіслана за зазначено адресою відповідача у позовних матеріалах: 88018, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Жемайте, 1, повернута до суду без вручення адресату із зазначенням установою зв`язку причини «адресат відсутній за вказаною адресою», .

Згідно ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частинами 1 та 2 ст. 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 5 ст. 13 ГПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, крім іншого, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно ч. 4 ст. 122 ГПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, суд повважав за доцільне провести розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та ухвалою від 27.05.2022 призначив судове засідання з розгляду даної справи на 08 серпня 2022 на 10:00 год., про що повідомив сторони шляхом надіслання ухвали, а відповідача також шляхом офіційного оприлюднення оголошень у справі на офіційному веб сайті судової влади України в порядку ст. 122 ГПК України.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, участі уповноваженого представника у судовому розгляді справи не забезпечив.

Позивач надісланим на адресу суду клопотанням просить розгляд справи провести без його участі за наявними у справі матеріалами.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

За наведених обставин вважається, що відповідач належним чином повідомлений про судове провадження у справі, не скористався своїм правом прийняти участь у судовому її розгляді, надати суду пояснення власної позиції по суті спору, тому суд вправі відповідно до положень ст. 165 ГПК України вирішити справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.02.2021 сторони уклали договір № 437 суборенди майна (надалі - договір суборенди), відповідно до умов якого ТОВ «СЕРВІС-ПОІНТ» - позивач у справі - як орендодавець зобов`язався передати, а ТОВ «СУПЕР МАРІО» - як суборендар зобов`язався прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення № 699, загальною площею 116, 6 кв.м та №700 - загальною площею 133,6 кв.м (надалі приміщення) (п. 1.1).

Сторони умовами договору узгодили наступне:

- передача приміщення здійснюється актом приймання-передачі, підписання якого свідчить про фактичну передачу його в суборенду (п. 2.2)

- строк дії договору починає діяти з моменту підписання сторонами до 31.01.2023 (п. 3.1);

- орендна плата за один календарний місяць становить: з 01.02.2021 по 31.05.2021 44035, 20 грн. з ПДВ; з 01.06.2021 по 31.01.2022 48438,72 грн. з ПДВ (п. п. 4.1, 4.1.1, 4.1.2);

- орендна плата сплачується суборендарем не пізніше 10 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок орендаря, незалежно від того чи отримав суборендар рахунок-фактуру (п. 4.4);

- орендар має право нарахувати у разі несвоєчасного внесення суборендарем плати за користування нежитлового приміщення пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення платежу (5.2.3);

- орендар має право нарахувати суму інфляційних втрат та 3% річних на суму заборгованості суборендаря за платне користування нежитлового приміщення (п. 5.2.4).

Відповідно до п. 4.6 договору в розмір орендної плати не включені комунальні та інші послуги, які необхідні для забезпечення діяльності суборендаря, а саме відшкодування активної електроенергії; відшкодування з компенсації перетікання реактивної електричної енергії; відшкодування з водопостачання та приймання стічних вод; відшкодування теплопостачання; відшкодування з постачання гарячої води; відшкодування за обслуговування будинку і споруд та прибудинкових територій; відшкодування за вивіз твердих побутових відходів; відшкодування послуги інтернет зв`язку; комплексне обслуговування та відшкодування за додаткові послуги, а саме: повірка засобів обліку холодного водопостачання, тепла та електроенергії; зняття показників із засобів обліку, обробка та передача даних постачальникам комунальних nocлyг.

Комунальні послуги відшкодовуються суборендарем на підставі виставлених орендарем рахунків, показників лічильників та рахунків, виставлених постачальниками послуг.

Відповідно до п. 4.8 договору факт надання послуг з суборенди щомісячно підтверджується актом прийому-передачі наданих послуг, підписаного сторонами. Суборендар, що користується приміщенням, не вправі відмовитися від підписання акту прийому-передачі наданих послуг. Отримані суборендарем акти прийому передачі наданих послуг вважаються підписаними протягом п`яти робочих днів з дня його отримання.

Відповідно до п. 4.11 договору, у разі його розірвання суборендар зобов`язується перед передачею Приміщення погасити заборгованість, яка утворилася під час використання орендованого приміщення.

01.02.2021 об`єкт оренди передано орендодавцем суборендарю за договором, про що складено акт приймання-передачі.

Сторонами 01.04.2021 укладено додаткову угоду №1 до договору суборенди, якою внесено зміни до п. 4.1 договору та встановлено орендну плату за один календарний місяць з 01.04.2021 по 30.04.21 - у сумі 35228,16 грн., з 01.05.2021 по 31.05.2021 44035,20 грн., з 01.06.2021 по 31.01.2022 - 48438,72 грн.

31.05.2021 договір суборенди між сторонами розірвано, уповноваженими особами сторін підписано акт зворотнього приймання-передачі об`єкту оренди.

Матеріалами справи, зокрема, договором суборенди, додатковою угодою до договору, актом приймання-передачі майна, актом зворотнього приймання-передачі об`єкту оренди, розрахунками заборгованості з орендної плати, актами надання послуг, що відповідач частково здійснював оплату згідно умов договору, в результаті чого в останнього перед позивачем станом на 17.06.2021 виникла заборгованість на суму 35951,89 грн, що є предметом спірних відносин у частині основного боргу.

Наведене не спростовано відповідачем у ході судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, вирішуючи дану справу, керується відповідними приписами цивільного та господарського права, які регулюють спірні правовідносини, виходячи з їх предмету та суб`єктного складу.

За змістом ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання, господарське зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦКУ, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 759, 762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

З огляду на наведені приписи законодавства, приймаючи до уваги, що господарські зобов`язання повинні виконуватися суб`єктами господарювання та іншими учасниками господарських відносин належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору та за наведених фактичних обставин справи позовні вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі станом на 17.06.2021 суми 35951,89 грн. правомірні та підлягають задоволенню судом.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 9041,21 грн. пені, 1805,11 грн. 3% річних, 6851,22 грн. інфляційних втрат. Зазначені вимоги підлягають задоволенню судом з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546, 547 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності; правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. За приписами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 625 ЦК України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов`язання боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, з огляду на фактичні обставини справи та перевіривши надані позивачем розрахунки, вважає обґрунтованими та такими, що відповідають положенням наведених приписів чинного законодавства та умов договору, вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованих 3 % річних на суму 1805,11 грн., інфляційних втрат на суму 6851,22 грн., та вимоги в частині пені 9041,21 грн., що нараховані на підставі договору, належить задоволити та стягнути на користь позивача.

Таким чином, всього до стягнення з відповідача на користь позивача належить сума 53649,43 грн.

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору за розгляд даної справи покладаються на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 74, 129, 231, 232, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПЕР МАРІО» (87555, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Жемайте, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПЕР МАРІО» (03191, м. Київ, вул. Ломоносова, 58-А, ) суму 53649,43 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот сорок дев`ять грн. 43 коп.), включаючи основний борг, інфляційні втрати, пеню та 3% річних, а також у відшкодування витрат по сплаті судового збору 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн. 00 коп.).

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст рішення складено 26.08.2022

Суддя Ушак І.Г.