УХВАЛА

м. Київ

22.08.2022Справа № 910/19401/21

За позовом Приватно-орендного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Колос"

до Міністерства юстиції України

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування наказу

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Дяченко Я.А.

Представники:

від позивача: не з`явились

від відповідача: не з`явились

від третьої особи-1: не з`явились

від третьої особи-2: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватно-орендне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Колос" (далі - позивач, ПОП СП "Колос") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Мін`юст) про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 27.03.2020 № 1231/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав" в частині.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 прийнято позовну заяву ПОП СП "Колос" до розгляду та відкрито провадження у справі №910/19401/21, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 17.01.2022 о 12:20 год., залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 (повне рішення складено 20.07.2022) позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України (Україна, 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, будинок 13; ідентифікаційний код 00015622) від 27.03.2020 року № 1231/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав", в частині, що стосується реєстрації прав Приватно-орендного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Колос" щодо скасування рішень державного реєстратора Михайлівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області Барабаша Олега Сергійовича від 07.11.2019 №№ 49562205, 49562331, 49562078. Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь Приватно-орендного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Колос" 2 270,00 грн судового збору.

У судовому засіданні 18.07.2022, до закінчення судових дебатів у справі, представник позивача заявив, що позивачем в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України будуть подані докази на підтвердження розміру понесених позивачем судових витрат.

01.08.2022 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2022 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 22.08.2022 о 10:00 год.

11.08.2022 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли заперечення на клопотання про ухвалення додаткового рішення суду, відповідно до яких відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні такого клопотання у повному обсязі.

У судове засідання, призначене на 22.08.2022, представник представники сторін та третіх осіб не з`явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Судом враховано, що згідно клопотання про ухвалення додаткового рішення суду позивач просив провести судове засідання з розгляду цього питання без участі позивача та його представників. Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2022 явка учасників справи у судове засідання визнана не обов`язковою.

Розглянувши клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення суду, заперечення відповідача на таке клопотання, дослідивши докази, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Позивачем у позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які позивач очікував понести у зв`язку з розглядом справи в суді, у сумі 20 000,00 грн.

Приписами частини 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що позивачем дотримані вимоги частини 8 статті 129 ГПК України, а саме:

- позивачем зроблено відповідну заяву до закінчення судових дебатів у судовому засіданні 18.07.2022;

- докази понесених судових витрат подані позивачем з дотриманням строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України, а саме протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (рішення суду ухвалене 18.07.2022, надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення суду разом з доданими до нього доказами направлено до суду засобами поштового зв`язку 25.07.2022 - перший робочий день після вихідного дня, на який припало закінчення строку).

Відповідно до клопотання про ухвалення додаткового рішення, позивач просить суд ухвалити додаткове судове рішення про розподіл судових витрат, понесених позивачем, у зв`язку із розглядом справи № 910/19401/21 в суді у розмірі 10 000,00 грн.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, згідно приписів якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

До клопотання про ухвалення додаткового рішення суду представником позивача додано копії таких документів: Договору № 1-30/21 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 24.06.2021 (далі - Договір № 1-30/21), Додатку № 1 до Договору № 1-30/21 (Тарифи на адвокатські послуги (правову, професійну правничу допомогу), Додатку № 2 до Договору № 1-30/21 (Акт наданих послуг № 1 від 20.07.2022 (звіт про виконану роботу)), рахунку на оплату № 0051/21 від 08.09.2021 на суму 6 000,00 грн, платіжного доручення № 264 від 10.09.2021 на суму 6 000,00 грн, рахунку на оплату № 0035/22 від 20.07.2022.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з приписами статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що Договір № 1-30/21 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 24.06.2021, укладений між Приватно-орендним підприємством "Сільськогосподарське підприємство "Колос" (клієнт, позивач) та Адвокатським бюро «Валентини Гуравської» (адвокатське бюро), не містить жодних умов про те, що предметом цього Договору сторони визначили надання правової (професійної правничої) допомоги саме при розгляді справи № 910/19401/21.

Зі змісту Додатку № 1 (Тарифи на адвокатські послуги (правову, професійну правничу допомогу) та Додатку № 2 (Акт наданих послуг № 1 від 20.07.2022 (звіт про виконану роботу)) до Договору № 1-30/21 також не вбачається, що вони укладені саме у зв`язку з розглядом справи № 910/19401/21.

Судом досліджено, що рахунок на оплату № 0051/21 на суму 6 000,00 грн виставлений адвокатським бюро позивачу «за надану правову (професійну правничу) допомогу - аванс» 06.09.2021, тобто до укладення Договору № 1-30/21 від 24.06.2021. При цьому наведеним Договором не передбачено сплату авансу, а передбачено сплату клієнтом гонорару у день підписання цього Договору, що сторони можуть встановити сплату гонорару в розмірі 0,00 грн, про що зазначається у Додатку № 1 до Договору (п. 4.7).

Суд звертає увагу, що рахунок на оплату № 0051/21 від 06.09.2021 на суму 6 000,00 грн та платіжне доручення № 264 від 10.09.2021 про сплату коштів згідно цього рахунку, - не містять жодних зазначень про виставлення рахунку та його оплату за надання правової (професійної правничої) допомоги саме у справі № 910/19401/21.

Зі змісту рахунку на оплату № 0035/22 від 20.07.2022 на суму 4 000,00 грн, виставленого адвокатським бюро позивачу, також жодним чином не вбачається, що його виставлено за надання правової (професійної правничої) допомоги саме у справі № 910/19401/21.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надавши оцінку наявним в матеріалах справі доказам, суд дійшов висновку про те, що позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що понесені ним судові витрати у розмірі 10 000,00 грн пов`язані саме з розглядом справи № 910/19401/21.

Оскільки під час вирішення питання про розподіл судових витрат судом не встановлено, що понесені позивачем судові витрати пов`язані саме з розглядом справи № 910/19401/21, суд дійшов висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення, а відтак клопотання позивача про розподіл понесених ним судових витрат у розмірі 10 000,00 грн задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 74, 76, 77, 86, 123, 124, 126, 129, 234, 235, 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватно-орендному підприємству "Сільськогосподарське підприємство "Колос" в прийнятті додаткового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.08.2022.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Оксана ГУМЕГА