РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.08.2022Справа № 910/12689/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТ Систем", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТ Україна Групп", м. Київ

про стягнення 2 813 762, 30 грн, -

суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Андрушко І.П. (адвокат за ордером серії АА№1221333 від 15.07.2022 року);

від відповідача: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.08.2021 року до Господарського суду міста Києва Товариство з обмеженою відповідальністю "АТТ Систем" (позивач) звернулось із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТ Україна Групп" основної суми заборгованості в розмірі 2 644 786,66 грн у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору підряду №21-04/2021-БМР від 16.04.2021 року в частині оплати виконаних позивачем робіт.

Ухвалою від 11.08.2021 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТ Систем" залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали.

18.08.2021 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.10.2021.

21.10.2021 до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній просить стягнути з відповідача 2 644 786,66 грн основного боргу, 29 055,56 грн втрат від інфляції, 21 737,97 грн 3% річних та 118 182,11 грн суми пені.

В підготовчому засіданні 26.10.2021 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, прийнято до розгляду збільшені позовні вимоги позивача та оголошено перерву до 07.12.2021.

В підготовчому засіданні 07.12.2021 судом було продовжено строк відповідачу для надання відзиву на позовну заяву, встановлено строк сторонам для подання заяв по суті та оголошено перерву до 22.02.2022.

17.12.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що впродовж липня-жовтня власник об`єкту виконання робіт (АТ «МХП») виявив недоліки у змонтованій позивачем системі вентиляції. Позивача було запрошено до складання дефектного акту виявлених недоліків, проте він не з`явився і виявлених недоліків не усунув. У зв`язку з цим відповідач вимушений був звернутись до третьої особи ТОВ «Профмонтажсервіс ЛТД», уклавши з нею договір підряду №06122021 від 06.12.2021 року, якою і було усунуто всі виявлені недоліки.

12.01.2022 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що в акті виявлення недоліків та дефектів було проведено огляд змонтованих систем припливно-витяжної вентиляції, кондиціонування та опалення в будівлі «Кулінарного центру» ТОВ «МХП Фудсервіс», що розташована за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Крюківщина, вул. Асканія, буд, 1-а, в той час, як предметом Договору підряду №21-04/2021-БМР, укладеного між сторонами, є об`єкт, розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46. Отже, за твердженнями позивача, дефектний акт не стосується робіт, які виконувались позивачем.

01.02.2022 до суду від відповідача надійшли заперечення, в яких вказано, що відповідно до рішення виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 26.03.2021 №64/7, об`єкту нерухомого майна №224, що розташований на земельній ділянці №:04:001:5319 (рибний ярмарок, що є кулінарним центром ПАТ «МХП») присвоєно адресу: Київська область, Бучанський район, с. Крюківщина, вул. Асканія буд. 1-а. Раніше зазначений об`єкт нерухомості рахувався за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46. Також у запереченнях відповідач зазначив, що в результаті проведених ТОВ «Профмонтажсервіс ЛТД» робіт з усунення недоліків, допущених позивачем, їх вартість склала 558 406,78 грн, у зв`язку з чим відповідач визнає позовні вимоги на суму в розмірі 2 086 379,88 грн (2 644 786,66 грн - 558 406,78 грн = 2 086 379,88 грн).

Ухвалою від 22.02.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.04.2022 року.

Однак, засідання 05.04.2022 року не відбулось у зв`язку з введенням на території України воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року станом на 30 діб Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", а в подальшому, продовженням строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Закону України про затвердження Указу президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №2119-ІХ (реєстр. №7168) та продовженням строку дії воєнного стану згідно Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 19.04.2022 №7300, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 години 25 квітня 2022 року строком на 30 діб до 25 травня 2022 року, а також продовженням 22 травня 2022 року Верховна Рада прийняла Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 № 2263-ІХ, за яким воєнний стан в Україні продовжено з 05:30 година 25 травня 2022 року строком на 90 діб, - до 23 серпня 2022 року.

Ухвалою від 01.07.2022 року судове засідання в справі призначено на 09.08.2022 року.

В судовому засіданні 09.08.2022 року в справі було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АПТ Україна Групп» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТТ Систем» (підрядник) було укладено Договір підряду №21-04/2021-БМР (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого підрядник зобов`язується на свій ризик виконати та передати замовнику роботи з монтажу системи вентиляції (надалі - роботи), відповідно до Додатку №1 «Договірна ціна».

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що роботи виконуються на об`єкті, розташованому за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46.

Відповідно до п. 1.3. Договору, якість робіт повинна відповідати стандартам якості, передбаченим законодавством України, а також дотриманням умов, що забезпечують захист інтересів змовника у повноцінному і безперешкодному використанні результатів таких робіт.

Строк виконання робіт - 9 тижнів. (п. 2.1. Договору).

У пункті 4.1. Договору визначено, що підрядник здійснює власними засобами та за свій рахунок забезпечення виконання робіт інструментами, обладнанням та будівельно-монтажними механізмами.

Згідно п. 5.2. Договору, остаточна вартість робіт визначається сторонами після фактичного виконання всього обсягу робіт, виходячи з одиничної вартості, зазначеної в Додатку №1 та на підставі Актів приймання виконаних робіт.

На виконання робіт за Договором замовник протягом 7 банківських днів з дати його підписання сплачує підряднику авансовий платіж у розмірі 50% від вартості Договору. Остаточний розрахунок за виконані роботи проводиться протягом 12 банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт. (пункти 5.3.1., 5.3.2. Договору).

Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2022 року включно, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за Договором, у тому числі грошових. Закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії. (пункти 12.1., 12.2. Договору).

Додатком №1 до Договору сторони погодили договірну ціну в розмірі 6 567 840,00 грн.

Додатком №2 до Договору сторонами погоджено графік виконання робіт.

В якості авансу відповідачем сплачено на користь позивача суму в розмірі 3 933 200,00 грн згідно наступних платіжних доручень: №5226 від 19.04.2021 року на суму 900 000,00 грн, №6637 від 20.04.2021 року на суму 900 000,00 грн, №5231 від 21.04.2021 року на суму 700 000,00 грн, №5239 від 22.04.2021 року на суму 200 000,00 грн, №6824 від 06.05.2021 року на суму 100 000,00 грн, №5258 від 07.05.2021 року на суму 50 000,00 грн, №6854 від 11.05.2021 року на суму 100 000,00 грн, №6883 від 12.05.2021 року на суму 150 000,00 грн, №5270 від 17.05.2021 року на суму 183 920,00 грн, №6982 від 21.05.2021 року на суму 250 000,00 грн, №7038 від 25.05.2021 року на суму 200 000,00 грн, №7192 від 01.06.2021 року на суму 200 000,00 грн, №104 від 30.06.2021 року на суму 100 000,00 грн, №7225 від 13.07.2021 року на суму 200 000,00 грн, №5347 від 14.07.2021 року на суму 100 000,00 грн, №7310 від 21.07.2021 року на суму 100 000,00 грн, №140 від 26.07.2021 року на суму 100 000,00 грн.

В підтвердження виконання робіт до матеріалів справи долучено довідки за формою № КБ-3 та акти виконаних робіт за формою № КБ-2 на загальну суму 7 178 706,56 грн, а саме:

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3 за червень 2021 року на суму 3 933 920,00 грн;

- акт №1 прийняття виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2 за червень 2021 року на суму 3 933 920,00 грн;

- довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою №КБ-3 за червень 2021 року на суму 3 244 786,56 грн;

- акт №2 прийняття виконаних будівельних робіт за формою №КБ-2 за червень 2021 року на суму 3 244 786,56 грн.

Зазначені довідки та акти підписані обома сторонами.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач зазначає, що оскільки прийняти відповідачем роботи оплачені лише частково на суму в розмірі 3 933 200,00 грн, за останнім рахується заборгованість в розмірі 2 644 786,66 грн, яку слід стягнути в судовому порядку. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 29 055,56 грн суми втрат від інфляції, 21 737,97 грн суми 3% річних та 118 182,11 грн суми пені.

Частково заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач визнає позовні вимоги на суму в розмірі 2 086 379,88 грн та просить відмовити в частині стягнення 558 406,78 грн, оскільки на вказану суму було усунуто недоліки виконаних позивачем робіт.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

За приписами частин першої та другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. (стаття 853 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи на виконання умов Договору відповідачем здійснено авансування вартості робіт по Договору на суму 3 933 200,00 грн, згідно зазначених вище платіжних доручень, копії яких містяться в матеріалах справи.

В подальшому в червні 2021 року сторонами підписано акт №1 прийняття виконаних будівельних робіт на суму 3 933 920,00 грн та акт №2 прийняття виконаних будівельних робіт на суму 3 244 786,56 грн, про що містяться відповідні підписи та відтиски печаток товариств на зазначених актах.

Однак, як заявляє відповідач, в липні-жовтні 2021 року власником об`єкту виконання робіт, а саме ПАТ «МХП», виявлено недоліки у змонтованій позивачем вентиляційній системі.

Так, 16.11.2021 року ПАТ «МХП» складено акт виявлення недоліків та дефектів, в якому зазначено, що в змонтованих системах припливно-витяжної вентиляції, кондиціонування та опалення в будівлі «Кулінарного цеху» ТОВ «МХП Фудсервіс», що розташована за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Крюківщина, вул. Асканія, будинок 1-А встановлено:

- Решітка загального повітрозабірного каналу припливної вентиляції повітря перекрита витяжним коробом системи ПВ1. Це призводить до ускладнення припливу повітря на кухні та зменшує ресурс роботи обладнання через перевантаження під час роботи.

- Датчики зовнішньої температури, за допомогою яких передбачено виконувати контроль навколишньої температури, встановлені в припливному каналі над відповідними приміщеннями кухонь на закритому технічному поверсі, а не зовні на вулиці чи на початку повітрозабірного каналу біля решітки з вулиці та фактично вимірюють температуру повітря на технічному поверсі, а не зовні. І це, в свою чергу, впливає на роботу щита автоматизації відповідної системи кухні та унеможливлює її роботу в автоматичному режимі (обігрів-охолодження або зима-літо), а лише у ручному.

- Контролер в щиті автоматики однієї з кухонь працює зі збоями та вплинути на його роботу можливо тільки після вимкнення живлення та перезавантаження.

- Більше 20 шт. вимірювальної апаратури (термоманометри) у приміщенні венткамери та на технічному поверсі не працюють або показують неправдиві дані (замість 60°С показує 20°С).

- Не виконано запуск, випробування, регулювання і налагодження системи опалення, та кондиціювання для зимового періоду. Система опалення повністю не підготовлена, налаштування та пуско-налагоджування теплових рамок не проведено. Теплові рамки змонтовані не вірно, вхід та вихід теплоносія. Після подачі теплоносія на теплові рамки виникла необхідність їх модернізації, через те, що циркуляція теплоносія не відбувалася через постійні заповітрювання.

- На чотирьох кухнях з шести циркуляційні насоси заклинені та не працюють.

- Системи вентиляції після монтажу не відрегульовані на задану продуктивність і в цілому і окремо по відгалуженням.

- Повітропроводи, шафи керування, елементи управління не промарковані, в шафах керування відсутні схеми.

- Не передана виконавча документація (креслення, схеми, результати випробувань систем, тощо) по підписаному в актах об`єму робіт.

У зв`язку з виявленими дефектами відповідачем було направлено на адресу позивача лист запрошення на складання дефектного акту №01-02-231 від 17.11.2021 року, в якому відповідач просив призначити дату протягом одного тижня з моменту отримання запрошення, але не пізніше 30.11.2021 року, для складення дефектного акту і визначення строків усунення дефектів/проведення гарантійного ремонту.

Вказане запрошення було направлено на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням за №607 17.11.2021 року (копія фіскального чеку, накладної та опису вкладення у лист містяться в матеріалах справи).

Проте, позивач не надав відповіді на лист-запрошення, свого представника на об`єкт не відправив, у зв`язку з чим відповідачем 03.12.2021 року було складено Акт виявлення недоліків та дефектів за підписами: керівника проектів та програм ТОВ «АПТ Україна Групп» Кудляка В.В., інженера з технічного нагляду за будівництвом ПАТ «МХП» Артамонова В.О., головного інженера ТОВ «МХП Фудсервіс» Колесника С.В. та директора ТОВ «АПТ Україна Групп» Ванжули Я.В.

У вказаному Акті виявлення недоліків та дефектів від 03.12.2021 року зазначено, що в результаті огляду змонтованих системах припливно-витяжної вентиляції, кондиціонування та опалення в будівлі «Кулінарного цеху» ТОВ «МХП Фудсервіс», що розташована за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Крюківщина, вул. Асканія, будинок 1-А встановлено наступні дефекти та недоліки виконаних робіт:

- решітка загального повітрозабірного каналу припливної вентиляції повітря перекрита витяжним коробом системи ПВ1. Це призводить до ускладнення припливу повітря на кухні та зменшує ресурс роботи обладнання через перевантаження під час роботи;

- датчики зовнішньої температури, за допомогою яких передбачено виконувати контроль навколишньої температури, встановлені в припливному каналі над відповідними приміщеннями кухонь на закритому технічному поверсі, а не зовні на вулиці чи на початку повітрозабірного каналу біля решітки з вулиці та фактично вимірюють температуру повітря на технічному поверсі, а не зовні. І це, в свою чергу, впливає на роботу щита автоматизації відповідної системи кухні та унеможливлює її роботу в автоматичному режимі (обігрів-охолодження або зима-літо), а лише у ручному;

- контролер в щиті автоматики однієї з кухонь працює зі збоями та вплинути на його роботу можливо тільки після вимкнення живлення та перезавантаження;

- більше 20 шт. вимірювальної апаратури (термоманометри) у приміщенні венткамери та на технічному поверсі не працюють або показують неправдиві дані (замість 60°С показує 20°С);

- не виконано запуск, випробування, регулювання і налагодження системи опалення, та кондиціювання для зимового періоду. Система опалення повністю не підготовлена, налаштування та пуско-налагоджування теплових рамок не проведено. Теплові рамки змонтовані не вірно, вхід та вихід теплоносія. Після подачі теплоносія на теплові рамки виникла необхідність їх модернізації, через те, що циркуляція теплоносія не відбувалася через постійні заповітрювання;

- на чотирьох кухнях з шести циркуляційні насоси заклинені та не працюють;

- системи вентиляції після монтажу не відрегульовані на задану продуктивність і в цілому і окремо по відгалуженням;

- повітропроводи, шафи керування, елементи управління не промарковані, в шафах керування відсутні схеми;

- не передана виконавча документація (креслення, схеми, результати випробувань систем, тощо) по підписаному в актах об`єму робіт.

Задля усунення виявлених недоліків та дефектів в роботі позивача, у зв`язку із відмовою позивача від їх усунення, відповідачем, як замовником, на виконання умов Договору підряду в капітальному будівництві №20-04/2021-БМР від 09.04.2021 року, укладеного з власником об`єкту виконання робіт ПАТ «МХП» (місце виконання робіт: Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46) та на виконання умов Договору підряду №21-04/2021-БМР від 16.04.2021 року, який є підставою звернення позивача до суду в даній справі, укладено Договір підряду №06122021 від 06.12.2021 року із Товариством з обмеженою відповідальністю «Профмонтажсервіс ЛТД», як підрядником.

Відповідно до п. 1.4. Договору підряду №06122021 від 06.12.2021 року підрядник визнає, що метою укладення даного Договору є усунення недоліків, що виникли за Договором підряду №20-04/2021-БМР від 09.04.2021 року, підписаного між ТОВ «АПТ Україна Групп» та ТОВ «АТТ Систем» на виконання робіт з монтажу системи вентиляції на об`єкті, розташованому за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46 (нова адреса - Київська область, Бучанський район, с. Крюківщина, вул. Асканія, будинок 1-А), що сталися з вини останнього через відмову виконувати свої гарантійні зобов`язання.

Пунктом 2.1. Договору підряду №06122021 від 06.12.2021 року визначено, що підрядник зобов`язується на свій ризик виконати та передати замовнику роботи з монтажу елементів систем припливно-витяжної вентиляції, кондиціонування та опалення в будівлі «Кулінарного Центру» ТОВ «МХП Фудсмервіс».

Згідно п. 6.2. Договору підряду №06122021 від 06.12.2021 року, остаточна вартість робіт визначається сторонами після фактичного виконання всього обсягу робіт, виходячи з одиничної вартості, зазначеної в Додатку №1 (Договірна ціна) до даного Договору та зазначається в Актах приймання виконаних робіт на підставі фактично виконаного об`єму робіт.

Замовник приймає виконані належним чином підрядником роботи/їх окремий вид/етап по факту їх завершення шляхом підписання актів приймання виконаних робіт та Довідок про вартість виконаних робіт, які є підставою для розрахунків. (п. 7.1. Договору підряду №06122021 від 06.12.2021 року).

На виконання Договору підряду №06122021 від 06.12.2021 року між ТОВ «АПТ Україна Групп» та ТОВ «Профмонтажсервіс ЛТД» підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 за січень 2022 року на суму в розмірі 558 406,78 грн.

Таким чином, у зв`язку із виявленням недоліків і дефектів у роботі позивача і відмовою останнього від гарантійного ремонту на підставі Договору, відповідачем замовлено послугу з усунення таких недоліків і дефектів у ТОВ «Профмонтажсервіс ЛТД», яку останнє виконало на підставі Акту приймання виконаних будівельних робіт №1 за січень 2022 року на суму в розмірі 558 406,78 грн.

Заперечуючи проти зазначеної суми позивач зазначав, що адреса об`єкту виконання робіт, зазначена в Акті приймання виконаних будівельних робіт №1 за січень 2022 року (Київська область, Бучанський район, с. Крюківщина, вул. Асканія, будинок 1-А) інша ніж та щодо якої укладався Договір між сторонами (Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46).

Проте, на зазначене заперечення відповідачем до матеріалів справи надано рішення Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 26.03.2014 року №64/7, на підставі якого, зокрема, присвоєно рибному ярмарку, літ. «Б», загальною площею 2926,90 кв.м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №224, що розташований на земельній ділянці №:04:001:5319 адресу: Київська область, Бучанський (колишній Києво-Святошинський) район, с. Крюківщина, вул. Асканія, будинок 1-А.

Таким чином, заперечення позивача, щодо того, що виконані ТОВ «Профмонтажсервіс ЛТД» роботи за Актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за січень 2022 року не мають відношення до об`єкту виконання робіт позивачем за Договором, не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи, а тому, Суд зазначає, що об`єкт за адресою: Київська область, Бучанський (колишній Києво-Святошинський) район, с. Крюківщина, вул. Асканія, будинок 1-А, це об`єкт за колишньою адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, 46.

Щодо права відповідача здійснити усунення дефектів за рахунок позивача силами третьої особи, то необхідно зазначити наступне.

Відповідно до п. 6.5. розділу 6. (Порядок виконання та здачі-приймання робіт) Договору дефекти, допущені з вини підрядника, останній у визначений замовником строк зобов`язаний усунути і повідомити замовника про готовність до передачі закінчених робіт (їх окремого виду). Факт усунення (виправлення) підрядником дефектів підтверджується підписаним сторонами актом приймання виконаних робіт по усуненню дефектів.

Пунктом 6.6. Договору сторонами передбачено, що у випадку необґрунтованої відмови підрядника від усунення дефектів або їх фактичного не усунення у встановлені строки, замовник має право (після попереднього письмового повідомлення підрядника про це) самостійно усунути такі дефекти або залучити третю особу для усунення за рахунок підрядника.

Позивач заперечуючи проти застосування судом вказаних пунктів Договору, в судовому засіданні 09.08.2022 року зазначив, що розділ 6 Договору застосовується лише до порядку приймання робіт до моменту підписання сторонами актів приймання виконаних робіт.

Однак, до таких тверджень позивача Суд ставиться критично, з огляду на погодження сторонами розділу 7 Договору «Гарантійні строки», відповідно до п. 7.2. якого підрядник гарантує якість виконаних ним та/або його субпідрядниками робіт протягом 3 років з моменту підписання останнього Акту приймання виконаних робіт та Довідки про вартість виконаних робіт.

Пунктом 7.3. Договору передбачено, що у випадку виявлення протягом гарантійного строку недоліків у роботах, замовник повинен письмово сповістити про це підрядника у найкоротший термін після їх виявлення.

Підрядник на письмову вимогу замовника, зобов`язується усунути за власний рахунок всі недоліки/дефекти у виконаних роботах, що були виявлені протягом гарантійного строку. Підрядник приступає до усунення виявлених недоліків не пізніше 5 робочих днів з дати одержання листа від замовника про необхідність проведення гарантійного ремонту. (п. 7.4. Договору).

Як зазначалось вище, відповідач на вимогу вказаних пунктів Договору направив на адресу позивача лист про усунення дефектів і проведення гарантійного ремонту.

Однак, вказана вимога відповідача залишена без реагування зі сторони позивача.

Відповідно до статті 859 ЦК України якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов`язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку. Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

Якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. (частина 1 статті 858 ЦК України).

Таким чином, вимога відповідача про пропорційне зменшення ціни роботи на суму в розмірі 558 406,78 грн, згідно викладених вище обставин, є доведеною та аргументованою, і позивачем належними доказами не спростована.

Разом з цим, відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується із положеннями статей 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктами 5.3.1. та 5.3.2. Договору сторони встановили, що на виконання робіт за Договором замовник протягом 7 банківських днів з дати його підписання сплачує підряднику авансовий платіж у розмірі 50% від вартості Договору. Остаточний розрахунок за виконані роботи проводиться протягом 12 банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

За встановленими обставинами справи, відповідачем здійснено оплату вартості виконаних позивачем робіт на суму в розмірі 3 933 200,00 грн, при тому, що позивачем виконано робіт на суму розмірі 6 620 299,78 грн, за мінусом суми усунення недоліків в розмірі 558 406,78 грн.

Пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищезазначене, Суд вважає, що оскільки матеріалами справи підтверджується факт виконання робіт позивачем, що не заперечено належними доказами відповідачем, та беручи до уваги, обставини усунення виявлення недоліків, які відповідно до умов Договору покладаються на позивача, Суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог на суму в розмірі 2 086 379,88 грн.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача суму пені в розмірі 118 182,11 грн, нараховану за період з 13.07.2021 року по 10.10.2021 року.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 Господарського кодексу України). Штрафними санкціями відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими Господарським кодексом України та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (частина перша статті 199 Господарського кодексу України),

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень частини першої статті 546 Цивільного кодексу України є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов`язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений статтею 627 Цивільного кодексу України, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України, засоби, які забезпечують належне виконання зобов`язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

За змістом положень частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 9.6. Договору у випадку несвоєчасної оплати замовником виконаних робіт, замовник зобов`язується виплатити підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Перевіривши розрахунок суми пені, Судом встановлено, що позовні вимоги відповідають вимогам чинного законодавства.

Окрім того, розрахунок пені позивачем проведено за період до моменту прийняття відповідачем робіт за Актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за січень 2022 року про усунення виявлених недоліків і дефектів.

Таким чином, розрахунок пені, у заявленому розмірі, здійснений позивачем належним чином, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача 18 182,11 грн пені підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 21 737,97 грн та 29 055,56 грн інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Індекси споживчих цін (індекси інфляції), які є показниками загального рівня інфляції в економіці, розраховуються в цілому за місяць, а не на конкретні дати. Встановлено, що вони розраховуються Державним комітетом статистики України щомісячно та публікуються в наступному за звітним місяці.

Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

Згідно з Листом Державного комітету статистики України № 11/1-5/73 від 13.02.2009 також не має практичного застосування середньоденний індекс інфляції, що може бути розрахований за формулою середньої геометричної незваженої (корінь з місячного індексу в 31 (30) степені). Так, він вказує лише на темп приросту цін за 1 день та не є показником реальної величини знецінення грошових коштів кредитора за період прострочення боржником своїх зобов`язань.

Зазначені висновки підтверджуються Рекомендаціями Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, даних у листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997, відповідно до яких визначення загального індексу за певний період часу здійснюється шляхом перемноження помісячних індексів, тобто накопичувальним підсумком. Його застосування до визначення заборгованості здійснюється за умов, якщо в цей період з боку боржника не здійснювалося платежів, тобто розмір основного боргу не змінювався. У випадку, якщо боржник здійснював платежі, загальні індекси інфляції і розмір заборгованості визначаються шляхом множення не за весь період прострочення, а виключно по кожному періоду, в якому розмір заборгованості не змінювався, зі складанням сум отриманих в результаті інфляційних збитків кожного періоду. При цьому, слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з врахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Таким чином, інфляційні втрати мають розраховуватись шляхом визначення різниці між добутком суми боргу та помісячних індексів інфляції за час прострочення, розділених на сто, і сумою боргу.

Зазначене відповідає п. 6 Наказу Держкомстату №265 від 27.07.2007 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін", відповідно до якого розрахунки базового індексу споживчих цін проводяться за міжнародною класифікацією індивідуального споживання за цілями та здійснюються відповідно до модифікованої формули Ласпейреса. Розрахунки базового індексу споживчих цін за квартал, період з початку року і т.п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів.

При цьому, коли відносно кожного грошового зобов`язання, які мають різні строки виникнення, проводиться оплата частинами через короткі проміжки часу, розрахунок інфляційних втрат необхідно здійснювати щодо кожного окремого платежу, як складової загальної суми окремого грошового зобов`язання, за період з моменту виникнення обов`язку з оплати та який буде спільним для всіх платежів по конкретному грошовому зобов`язанню, до моменту фактичного здійснення платежу з подальшим сумуванням отриманих результатів для визначення загальної суми інфляційних втрат.

Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України - стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 910/21564/16 від 10.07.2019.

Базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Перевіривши надані позивачем розрахунки відсотків річних за користування грошовими коштами та інфляційного збільшення, суд не виявив у них помилок, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено часткову обґрунтованість заявленого позову, а саме в частині основної суми заборгованості в розмірі 2 086 379,88 грн, суми пені в розмірі 118 182,11 грн, суми 3% річних в розмірі 21 737,97 грн та суми інфляційних втрат в розмірі 29 055,56 грн.

Щодо вимог позивача про покладення на відповідача понесених ним витрат на оплату послуг адвоката на суму в розмірі 15 000,00 грн, Суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що позов позивача не підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі №914/434/17).

Як вбачається з матеріалів справи, 13.07.2021 року між адвокатом Поштар Тетяною Петрівною та позивачем (клієнт) було укладено Договір про надання правової допомоги, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокат, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги надавати адвокатські послуги, а клієнт зобов`язується прийняти і оплатити такі послуги.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивачем було подано до суду:

- квитанцію до прибуткового касового ордера від 16.12.2021 року на суму 10 000,00 грн.

Окрім того, 12.07.2021 року між адвокатом Андрушко Ігорем Петровичем та позивачем (клієнт) було укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокат, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги надавати адвокатські послуги, а клієнт зобов`язується прийняти і оплатити такі послуги.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат позивачем було подано до суду:

- Додаток №1 від 12.07.2022 року до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.07.2021 року, відповідно до якого розмір винагороди (гонорара) адвоката становить 5 000,00 грн;

- платіжне доручення №3194 від 14.07.2022 року на суму 5 000,00 грн.

Отже, враховуючи час на підготовку матеріалів, юридичну кваліфікацію правовідносин у справі, Суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, а відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Судовий збір позивача, у розмірі 33 830,33 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АПТ Україна Групп" (ідентифікаційний номер 41456223, місцезнаходження: 02121, м. Київ, вул. Архітектора Вербицького, буд. 32-а, офіс 316) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АТТ Систем" (ідентифікаційний код 40425871, місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. О. Пироговського, буд. 19, корпус 1) суму коштів в розмірі 2 086 379,88 грн (два мільйони вісімдесят шість тисяч триста сімдесят дев`ять гривень 88 копійок), суму пені в розмірі 118 182,11 грн (сто вісімнадцять тисяч сто вісімдесят дві гривни 11 копійок), суму інфляційних втрат в розмірі 29 055,56 грн (двадцять дев`ять тисяч п`ятдесят п`ять гривень 56 копійок), суму 3% річних в розмірі 21 737,97 грн (два одна тисяча сімсот тридцять сім гривень 97 копійок), суму судового збору в розмірі 33 830,33 грн (тридцять три тисячі вісімсот три гривень 00 копійок) та суму витрат на послуги адвоката в розмірі 15 000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок).

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "АТТ Систем" судовий збір, сплачений до державного бюджету, в сумі 8 376,10 грн.

5. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене 19.08.2022 року.

Суддя С. МОРОЗОВ