РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.07.2022Справа №910/16294/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал"
доГоловного управління Національної поліції у м. Києві
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:
1. ОСОБА_1 2. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник Оксани Вікторівни
про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом звільнення майна з під арештів,

Суддя Бойко Р.В.
секретар судового засідання Кучерява О.М.
Представники учасників справи:
від позивача:не з`явився;
від відповідача:Лисенко В.О.;
від третьої особи-1:не з`явився;
від третьої особи-2:не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві, в якому просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом:

- скасування арешту, накладеного постановою про накладення арешту, серія та номер: б/н, виданою 02.06.2012 слідчим Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві Федоренко Д.В., на квартиру АДРЕСА_1 та скасування запису про державну реєстрацію обтяжень №40917635 від 28.01.2013;

- скасування арешту, накладеного постановою, серія та номер: б/н, виданою 16.09.2006 Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві, на квартиру АДРЕСА_1 та скасування запису про державну реєстрацію обтяжень №40917306 від 20.09.2013.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" вказує, що на підставі договорів про відступлення прав вимоги ним було набуто права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №49.28/89/С-П-05 від 16.12.2005 (предметом якого є надання ОСОБА_1 кредиту у розмірі 67 500,00 доларів США) та за Іпотечним договором №33/89/П/3-05, посвідченим 16.12.2005 нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.В. та зареєстрованим за №4736у (предметом якого є передання в іпотеку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 78,9 кв.м.).

Позивач вказує, що у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором №49.28/89/С-П-05 від 16.12.2005, ним було звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 у порядку ст.ст. 35-37 Закону України "Про іпотеку" (у позасудовому порядку) та 15.12.2020 право власності на вказану квартиру було зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал".

Водночас, на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт згідно постанов Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві від 02.06.2012 та від 16.09.2006, що перешкоджає Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал", яке не має жодного відношення до кримінального провадження (в межах якого накладено відповідні арешти), розпоряджатись своїм майном, у зв`язку з чим позивач просить скасувати дані арешти.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2021 відкрито провадження у справі №910/16294/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник Оксану Вікторівну в якості третіх осіб 1, 2, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору; призначено у справі підготовче засідання на 09.11.2021.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2021 відкладено підготовче засідання на 30.11.2021.

15.11.2021 засобами поштового зв`язку від Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, то особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише в прядку кримінального судочинства.

Разом із відзивом відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що вимоги позивача не підлягають вирішенню у господарських судах.

30.11.2021 засобами електронного зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" надійшло клопотання про проведення засідання, призначеного на 30.11.2021, за відсутності його представника.

Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 30.11.2021 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі, оскільки з урахуванням складу учасників дана справи має розглядатись господарським судом за місцезнаходженням майна; відкладено підготовче засідання на 21.12.2021.

21.12.2021 засобами електронного зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" надійшло клопотання про проведення засідання, призначеного на 21.12.2021, за відсутності його представника, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 закрито підготовче провадження; встановлено порядок дослідження доказів - в порядку їх розміщення в матеріалах справи; призначено розгляд справи по суті на 18.01.2022.

18.01.2022 засобами електронного зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" надійшло клопотання про проведення засідання, призначеного на 18.01.2022, за відсутності його представника.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2022 відкладено судове засідання на 10.02.2021.

10.02.2022 засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" надійшло клопотання про участь представника позивача в засіданні 10.02.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 відкладено судове засідання на 03.03.2022; визнано явку представника позивача в наступне засідання обов`язковою; роз`яснено позивачу, що відповідно до ч. 5 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Судове засідання 03.03.2022 не відбулось у зв`язку з повномасштабною військовою агресією Російської Федерації проти України та активними бойовими діями у Київській області та місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2022 призначено судове засідання на 17.05.2022.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2022 відкладено судове засідання на 09.06.2022.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2022 відкладено судове засідання на 14.07.2022.

20.06.2022 засобами електронного зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" надійшло клопотання про проведення наступного засідання в режимі відеоконференції поза межами суду.

Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2022 відкладено судове засідання на 28.07.2022; роз`яснено позивачу, що для участі в засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду, в час на який призначено засідання, необхідно перебувати перед комп`ютером та бути готовим взяти участь в засіданні в режимі відеоконференції за допомогою системи EasyCon.

25.07.2022 засобами електронного зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

В судове засідання 28.07.2022 з`явився представник відповідача, яка надала усні пояснення по суті спору, за змістом яких проти задоволення позовних вимог не заперечувала, однак судові витрати просила не покладати на Головне управління Національної поліції у м. Києві.

Позивач та треті особи в судове засідання 28.07.2022 не з`явилися, від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, а треті особи про причини неявки не повідомили, проте про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, у зв`язку з чим суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 202 вказаного Кодексу, прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представників позивача та третіх осіб.

В судовому засіданні 28.07.2022 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, згідно з Кредитним договором №49.28/89/С-П-05, укладеним між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та ОСОБА_1 16.12.2005 (надалі - Кредитний договір), ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 67 500,00 доларів США, відповідно до параграфу 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір №33/89/П/3-05, посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. 16.12.2005 за реєстровим №4736у (надалі - Договір іпотеки), яким передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до рішення №1907/5971 Київської міської ради від 18 жовтня 2018 року).

Вказана квартира належала ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Хоружик І.Г., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 19.08.2005 за реєстровим №3157, зареєстрованого Київським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна і записаний у реєстрову книгу №1156-241 за реєстровим №3 від 25.08.2005.

26.06.2013 Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк" уклало з Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк" відступив Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" права вимоги за кредитними та іпотечними договорами, в тому числі і за договорами укладеними з ОСОБА_1 .

Згідно з Договором про відступлення прав вимоги №2260/К від 17.06.2020 з урахування Додатку №1 до Договору №2260/К про відступлення прав вимоги від 17.06.2020 та Додатку №2 до Договору №2260/К про відступлення прав вимоги від 17.06.2020, що є невід`ємними частинами договору (надалі - Договір відступлення), укладеними між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Стандарт Кепітал", до останнього, зокрема, перейшло право вимоги від боржника ОСОБА_1 належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором.

Таким чином, позивач на підставі договору відступлення та відповідно до ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України став кредитором (новим кредитором) у зобов`язанні за Кредитним та Іпотечним договорами, до нього перейшло, зокрема, але не виключно, право вимагати від боржника ОСОБА_1 належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 умов Кредитного договору, позивач, як, новий кредитор за Кредитним договором та як новий іпотекодержатель за Договором іпотеки, скориставшись своїми правами, передбаченими ст.ст. 35-37 ЗУ "Про іпотеку", з дотриманням вимог, передбачених Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, звернув стягнення на предмет іпотеки та став його новим власником.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу: 247623979) від 15.12.2020 власником нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , є Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Стандарт Кепітал".

Підставою для державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Стандарт Кепітал" є Іпотечний договір №33/89/П/3-05, посвідчений 16.12.2005 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чернокур О.М. за реєстровим №4736у.

Підставою для внесення запису про право власності до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно є Рішення по державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 57011816 від 10.03.2021 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник Оксани Вікторівни.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" вказує, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.09.2021 №276979754, на майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 78,9 кв.м., власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова Компанія "Стандарт Кепітал", накладено наступні обмеження:

- арешт, накладений постановою про накладення арешту, серія та номер: б/н, виданою 02.06.2012 слідчим Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві Федоренко Д.В., на квартиру АДРЕСА_1 (запис про державну реєстрацію обтяжень №40917635 від 28.01.2013, вчинений приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник Оксаною Вікторівною);

- арешт, накладений постановою, серія та номер: б/н, виданою 16.09.2006 Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві, на квартиру АДРЕСА_1 (запис про державну реєстрацію обтяжень №40917306 від 20.09.2013, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник Оксаною Вікторівною).

При цьому, за твердженнями позивача, підстава виникнення спірного арешту йому не відома та жодного відношення до кримінального провадження він немає.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" зазначає, що його представник - адвокат Хащевська Ю.О. 01.09.2021 зверталась з адвокатськими запитами до Офісу Генерального прокурора та Начальника Головного управління поліції в місті Києві Герасименка Юрія Олександровича про надання належним чином заввіреної копії постанови СВ ТВМ-1 Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві, видавник: РУ ГУ МВС України в м. Києві, слідчий: Федоренко Д.В., яким накладено арешт на майно, надання засвідченого витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в межах якого було накладено арешти на майно зазначеними постановами від 20.09.2006 та 02.06.2012 відповідно, та надання інформації щодо стадії провадження, продовження строку досудового розслідування, а також надання звіреної належним чином копії відповідного процесуального рішення.

В свою чергу, позивач зазначає, що відповіді на зазначені адвокатські запити станом на 28.09.2021 до нього не надійшли.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно позивача на підставі постанови про накладення арешту, серія та номер: б/н, виданою 02.06.2012 слідчим Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві Федоренко Д.В. та постанови, серія та номер: б/н, виданою 16.09.2006 Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" просить суд зняти такі арешти.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За приписами ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Попри наведене, законодавство визначає випадки, за яких право власності особи може бути обмеженим.

Зокрема, таким випадком правомірного обмеження права власності особи може бути накладення арешту на майно слідчим в межах кримінального провадження.

Так, на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт згідно постанов Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві від 02.06.2012 та від 16.09.2006.

Арешти на майно було накладено слідчим Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві під час дії Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року за процедурами, встановленими цим нормативно-правовим актом.

20.11.2012 набув чинності новий Кримінальний процесуальний кодекс України, пунктом 9 розділу ХІ "Перехідні положення" якого визначено, що арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Ця норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 Кримінального процесуального кодексу України 2012 року, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до статей 126, 214, 404 Кримінально-процесуального кодексу України від 28.12.1960, чинного на час накладення арешту на майно позивача (постанова Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві від 16.09.2006), забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Слідчий закриває справу мотивованою постановою, в якій, крім даних, передбачених у статті 130 Кримінально-процесуального кодексу України, зазначає: відомості про особу обвинуваченого, суть справи, підстави для закриття справи, рішення про скасування запобіжного заходу і заходів по забезпеченню цивільного позову та можливої конфіскації майна, а також рішення в питанні про речові докази відповідно до статті 81 цього Кодексу.

Якщо у виправданого або у особи, щодо якої справа закрита, були вилучені документи, цінності та інші предмети чи був накладений арешт на майно, копія вироку, що набрав законної сили, або ухвала апеляційної чи касаційної інстанції направляються відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей та інших предметів, а також для зняття арешту з майна.

Отже, вказаними вище процесуальними нормами передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі - або одночасно з винесенням постанови про її закриття, або раніше, якщо в застосуванні відповідного заходу відпаде потреба, а власник майна, який не набував процесуального становища підозрюваного, обвинуваченого, не був наділений процесуальним правом ініціювати питання про звільнення майна з-під арешту.

19.11.2012 набрав чинності Кримінальний процесуальний кодекс України від 13.04.2012 №4651-VI, відповідно до п. 2 Прикінцевих положень якого визначено, що з дня набрання чинності цим Кодексом втрачають чинність, зокрема, Кримінально-процесуальний кодекс України із наступними змінами.

Відповідно до пункту 9 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, а також втрати чинності Кримінально-процесуальним кодексом України 1960 року, тривалого часу, що минув після накладення арешту, істотних організаційних і кадрових змін, що в подальшому відбулися у правоохоронних органах, вирішення питання про припинення втручання у право власності шляхом звернення до слідчого або прокурора на підставі Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року не буде ефективним способом захисту порушеного права, тоді як нормативна неврегульованість порядку захисту права, яке очевидно безпідставно обмежується, не може виправдовувати відмову в його захисті.

Водночас, вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до положень статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, статті 20 Господарського процесуального кодексу України можуть бути вирішені судом цивільної чи господарської юрисдикції.

З урахуванням наведеного, вирішення цих вимог за правилами кримінального судочинства законом не передбачено.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду 21.08.2019 у справі №911/1247/18 (провадження №12-99гс19).

В той же час, арешти були накладені в межах кримінальних справ слідчими Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві, яке ліквідовано постановою Кабінету Міністрів України №30 від 16.09.2015 "Про утворення територіальних органів Міністерства внутрішніх справ".

При цьому, доведення наявності обґрунтування накладення арешту покладається саме на особу, якою накладено відповідний арешт, а в даному випадку, з урахуванням того, що наразі Головне управління Національної поліції у м. Києві здійснює владні управлінські функції в тій частині, в якій їх здійснювало Деснянське районне управління Головного управління Міністерства внутрішній справ, то саме відповідач мав довести обґрунтованість накладеного арешту на спірне майно.

Однак, відповідач зазначає, що йому невідомо щодо накладення арештів на спірне майно та їх скасування, а також щодо закриття справи в межах кримінального провадження.

Більш того, в матеріалах справи відсутні жодні докази існування кримінального провадження, в межах якого було накладено спірний арешт, відсутні докази наявності підстав для накладення такого арешту, відсутній документ, на підставі якого було накладено арешт, постанов Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві від 02.06.2012 та від 16.09.2006 та відповідно докази його існування.

При цьому, судом встановлено, що записи про державну реєстрацію обтяжень №40917635 від 28.01.2013 та №40917306 від 20.09.2013, а також запис про право власності на спірне майно за позивачем №4091243 від 15.12.2020 внесено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник Оксаною Вікторівною.

Таким чином, єдиним свідченнями існування спірних обтяжень є записи внесені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник Оксаною Вікторівною, яка достеменно знаючи про існування обтяжень з 2013 року, в подальшому внесла запис про право власності у 2020 році.

Однак, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник Оксаною Вікторівною жодним чином не обґрунтовано наявність правових підстав для внесення записів про державну реєстрацію обтяжень, а також щодо скасування відповідних арештів.

Отже, станом на дату розгляду даного спору учасниками справи не доведено як існування правової підстави для накладення арешту на майно позивача, так і не доведено відсутності правових підстав для його зняття.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладена, враховуючи відсутність відомостей щодо кримінальної справи, в межах якої на майно позивача накладено арешт, та не скасування відповідних накладених арештів у передбаченому чинним на той час процесуальним законодавством порядку, суд дійшов висновку про наявність підстав для зняття арешту з належного на праві власності позивачу майна.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, суд дійшов висновку, що вимога позивача про зняття арешту підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Пунктом 5 статті 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу.

Враховуючи, що спірні записи про обтяження внесені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мироник Оксаною Вікторівною, яка в подальшому внесла запис про право власності, суд приходить до висновку, що спір у даній справі виник внаслідок її неправильних дій, у зв`язку з чим судовий збір, сплачений за подання даного позову, покладається на приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник Оксану Вікторівну.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" задовольнити повністю.

2. Скасувати арешт, накладений постановою про накладення арешту, серія та номер: б/н, виданою 02.06.2012 слідчим Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві Федоренко Д.В., на квартиру АДРЕСА_1 та про державну реєстрацію обтяжень №40917635 від 28.01.2013.

3. Скасувати арешт, накладений постановою, серія та номер: б/н, виданою 16.09.2006 Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві, на квартиру 2 у буд. 47-А по вул. Кубанської України (до перейменування - вул. Маршала Жукова) у м. Києві та запис про державну реєстрацію обтяжень №40917306 від 20.09.2013.

4. Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мироник Оксани Вікторівни (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 43, к. 5; свідоцтво №2312) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" (01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 4, Н/П №53; ідентифікаційний код 38489695) судовий збір у розмірі 4 540 (чотири тисячі п`ятсот сорок) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 22.08.2022.

Суддя Р.В. Бойко