ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2022 р. Справа№ 910/11870/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Устюгов А.Ю. ( ордер серія АІ №1262176 від 10.08.2022);

від відповідача - не з`явився;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2022

у справі № 910/11870/20 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікол"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця"

про стягнення 2 511 914,55грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 у справі №910/11870/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнікол» задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» (01601, м. Київ, вул. Лисенко,6; ідентифікаційний код 40081221) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнікол» (04119, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових,15, оф.416; ідентифікаційний код 37032 (два мільйони п`ятсот одинадцять тисяч дев`ятсот чотирнадцять)грн.55коп. заборгованості, а також 37678 (тридцять сім тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 72 коп. витрат зі сплати судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- підписання зі сторони відповідача начальником виробничого підрозділу локомотивне депо Київ-Пасажирський РФ «Південно-західна залізниця» АТ «Українська залізниця» актів наданих послуг, які є первинними обліковими документами в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та фіксують факт здійснення господарської операції, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- представник позивача в судовому засіданні заперечував, що акти надання послуг разом з виставленими рахунками є правочином, тим більше не є договором, укладеним на підставі ст.181 ГК України;

- ні в рахунках від 28.02.2019, ні в актах надання послуг до них від 05.03.2019 не зазначено строк оплати.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2022 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2022, справу №910/11870/20 призначено на 10.08.2022.

В судове засідання 10.08.2022 не з`явився представник відповідача.

09.08.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 10.08.2022 у зв`язку з перебуванням на лікарняному.

Судова колегія відмовляє у його задоволенні з огляду на те, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує кількості представників. Так, юридичну особу за посадою може представляти її керівник. Інші особи можуть бути її представниками, якщо вони діють у межах, визначених законодавством чи установчими документами юридичної особи.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, зазначений у клопотанні представник є не єдиною особою, що має право представляти інтереси товариства в суді.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судовою колегією встановлено.

28.02.2019 ТОВ «Юнікол» виставило АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» рахунки на оплату з демонтажу-монтажу навісного обладнання блоку двигуна D2876-LUE623 серійний номер 1945 на рейковий автобус PESA 620М-011.

05.03.2019 ТОВ «Юнікол» надало на підпис АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» акти надання послуг на загальну суму 2 511 914, 55грн, а саме: рахунок від 28.02.2019 № 8 на суму 323 923,31 грн. та акт надання послуг від 05.03.2019 № 4 до вказаного рахунку; рахунок від 28.02.2019 № 9 на суму 246 785,00 грн. та акт надання послуг від 05.03.2019 № 2 до вказаного рахунку; рахунок від 28.02.2019 № 10 на суму 285 655,57 грн. та акт надання послуг від 05.03.2019 № 10 до вказаного рахунку; рахунок від 28.02.2019 № 11 на суму 363 096,92 грн. та акт надання послуг від 05.03.2019 № 5 до вказаного рахунку; рахунок від 28.02.2019 № 12 на суму 278 628,16 грн. та акт надання послуг від 05.03.2019 № 6 до вказаного рахунку; рахунок від 28.02.2019 № 13 на суму 338 300,64 грн. та акт надання послуг від 05.03.2019 № 11 до вказаного рахунку; рахунок від 28.02.2019 № 14 на 2 суму 61 556,98 грн. та акт надання послуг від 05.03.2019 № 8 до вказаного рахунку; рахунок від 28.02.2019 № 17 на суму 413 958,97 грн. та акт надання послуг від 05.03.2019 № 13 до вказаного рахунку.

Дані рахунки на оплату виставлені на послугу з демонтажу-монтажу навісного обладнання блоку двигуна D2876-LUE623 серійний номер 1945 на рейковий автобус PESA 620М-011.

З огляду на те, що відповідач оплату наданих послуг не здійснив, позивач звертався до відповідача з претензією від 01.04.2020 про сплату боргу, однак відповіді або грошових коштів від відповідача не отримав.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Статтею 526 ЦК України, статтею 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, договір в формі єдиного документа між сторонами не укладено.

Водночас, виставлені ТОВ «Юнікол» акти надання послуг є первинними документами щодо здійснення господарської операції з надання послугу з демонтажу-монтажу навісного обладнання блоку двигуна D2876-LUE623 серійний номер 1945 на рейковий автобус PESA 620М-011.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підписання зі сторони відповідача начальником виробничого підрозділу локомотивне депо Київ-Пасажирський РФ «Південно-західна залізниця» АТ «Українська залізниця» актів наданих послуг, які є первинними обліковими документами в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та фіксують факт здійснення господарської операції, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги.

При цьому, на вказаних видаткових накладних міститься, окрім підпису директора Протанського А.О., печатка виробничого підрозділу локомотивне депо Київ-Пасажирський РФ «Південно-західна залізниця» АТ «Українська залізниця».

Одночасно судом обґрунтовано відхилено доводи відповідача щодо укладення актів надання послуг з порушенням Закону України «Про публічні закупівлі» та із перевищенням повноважень зі сторони начальника виробничого підрозділу локомотивне депо Київ-Пасажирський РФ «Південно-західна залізниця» АТ «Українська залізниця», з огляду на наступне.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікол" про визнання недійсними актів надання послуг від 05.03.2019 № 4, від 05.03.2019 № 2, від 05.03.2019 № 10, від 05.03.2019 № 5, від 05.03.2019 № 6, від 05.03.2019 № 11, від 05.03.2019 № 8, від 05.03.2019 № 13.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі № 910/2470/21 в задоволенні позову відмовлено повністю. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі № 910/2470/21 залишено без змін.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 75 ГПК України).

Як встановлено судами в межах справи № 910/2470/21, оспорювані акти не є правочинами у розумінні ст. 202 ЦК України, оскільки їх підписання господарюючими суб`єктами не створює, не змінює та не припиняє прав та обов`язків, а лише засвідчує певні обставини, а тому не підлягають визнанню недійсними. Посилання АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» на недійсність правочинів, укладених у формі актів, у зв`язку з їх підписанням начальником виробничого підрозділу локомотивне депо Київ-Пасажирський РФ «Південно-західна залізниця» АТ «Українська залізниця» з перевищенням повноважень, є необґрунтованими, з огляду на некоректність ототожнення правочинів з актами, що лише фіксують певний факт у правовідносинах сторін.

Так, у постанові апеляційним судом досліджено, що в оспорюваних актах відсутнє посилання на довіреність від 17.12.2018, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрована в реєстрі за № 1930. У відповідності до довіреності № 1930 від 17.12.2018 ПАТ «Українська залізниця» в особі виконуючого обов`язки директора РФ ПАТ «Українська залізниця» Веприцького Р.С. та виконуючого обов`язки заступника директора регіональної філії з реформування РФ ПАТ «Українська залізниця» Шестакова Г.Л. уповноважено начальника виробничого підрозділу локомотивне депо Київ-Пасажирський РФ «Південно-західна залізниця» АТ «Українська залізниця» діяти від імені довірителя, зокрема, вчиняти правочини, укладати, змінювати та розривати будь-які договори в т.ч. внутрішні зобов`язання (окрім колективних договорів та змін до них), з урахуванням обмежень, передбачених п. п. 5.6, 5.7 Положення про філію. В п. 12 довіреності також уповноважено начальника на підписання актів прийому-передачі, актів звірки взаємних розрахунків, акти виконаних робіт, акти наданих послуг, накладні, товарні накладні, товарно-транспортні накладні, інші документи, що підтверджують виконання зобов`язань згідно договорів, укладених від імені довірителя в межах діяльності структурного підрозділу.

У відповідності до п. 5.6 Положення про регіональну філію «Південно-західна залізниця» АТ «Українська залізниця» (в редакції наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 27.12.2018 № 786) у випадку, коли виконання зазначених у п. 5.5 цього Положення повноважень, передбачає витрату грошових коштів, розпорядження майном, у тому числі його відчуження та списання та/або укладення договорів (угод) на суму більше ніж еквівалент 10 000,00 дол. США за офіційним курсом НБУ, встановленим на дату вчинення такої витрати, розпорядження (відчуження, списання), керівник Філії має право здійснити такі дії тільки після попереднього отримання письмового дозволу правління Товариства.

Водночас, у судових рішеннях у справі № 910/2470/21 встановлено, що оскільки підписані начальником виробничого підрозділу локомотивне депо Київ-Пасажирський РФ «Південно-західна залізниця» АТ «Українська залізниця» акти надання послуг не є окремими правочинами, то перевищення повноважень останнього у даному випадку відсутні.

Крім того, у межах справи № 910/2470/21 розглянуто та відхилено доводи АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» щодо порушення приписів ч.4 ст.36 та п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про публічні закупівлі» та визнання нікчемними правочинів, оскільки позивач не довів належними засобами доказування відповідних обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Також у межах справи № 910/2470/21 відхилені посилання АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» на порушення вимог п.5.7 Положення про регіональну філію «Південно-західна залізниця» АТ «Українська залізниця», так як позивачем належними засобами доказування в порядку ст.74 ГПК України не доведено недобросовісність та нерозумність поведінки ТОВ «Юнікол» при укладенні оспорюваних актів, а також те, що останній був обізнаний з відповідними обмеженнями що наведені в довіреності № 1930 від 17.12.2018.

За наведених обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» недійсності спірних актів надання послуг від 05.03.2019 № 4, від 05.03.2019 № 2, від 05.03.2019 № 10, від 05.03.2019 № 5, від 05.03.2019 № 6, від 05.03.2019 № 11, від 05.03.2019 № 8, від 05.03.2019 № 13 на загальну суму 2511914,55грн внаслідок укладення їх з порушенням Закону України «Про публічні закупівлі» та з перевищенням повноважень зі сторони директора виробничого підрозділу локомотивне депо Київ-Пасажирський РФ «Південно-західна залізниця» АТ «Українська залізниця».

Інші обставини щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей від 24.01.2019 щодо проведення досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК України, у діях ТОВ "Юнікол", не впливають на встановлені судом обставини, оскільки за змістом частини 6 статті 75 ГПК України для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, є обов`язковими обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Матеріали справи не містять обвинувального вироку суду в кримінальному провадженні або постанови суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, щодо встановлення в діях ТОВ "Юнікол" кримінального правопорушення в межах спірних правовідносин.

Судом враховані посилання відповідача також на те, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, не дає права покупцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

У той же час, податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі. При цьому, обставини щодо включення позивачем сум наданих за актами послуг до податкового кредиту не є предметом спору даної справи.

Таким чином судом встановлено, що підписання зі сторони відповідача начальником виробничого підрозділу локомотивне депо Київ-Пасажирський РФ «Південно-західна залізниця» АТ «Українська залізниця» актів наданих послуг, які є первинними обліковими документами в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та фіксують факт здійснення господарської операції, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги.

Згідно з частиною 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Із матеріалів справи слідує, що ТОВ "Юнікол" зверталося до АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» з претензією від 01.04.2020 про сплату боргу, яка отримана відповідачем 04.04.2020 року.

З огляду на наведене, АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» мало здійснити оплату наданих послуг протягом семи днів з 04.04.2020, тобто до 11.04.2020 включно.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» заборгованості за надані за актами надання послуг від 05.03.2019 № 4, від 05.03.2019 № 2, від 05.03.2019 № 10, від 05.03.2019 № 5, від 05.03.2019 № 6, від 05.03.2019 № 11, від 05.03.2019 № 8, від 05.03.2019 № 13 в розмірі 2511914,55 грн.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2022 у справі №910/11870/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/11870/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 18.08.2022

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран