ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2022 р. Справа№ 910/3262/16 (910/6273/21)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Полякова Б.М.

Гарник Л.Л.

за участю секретаря судового засідання Кудько О.О.

представники учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 22.08.2022 у судове засідання не з`явились

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "АЗОВЗАГАЛЬМАШ"

на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2021

у справі №910/3262/16 (910/6273/21)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК "Високовольтні мережі"

до Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш"

про стягнення 10 734 240,45 грн

у межах справи № 910/3262/16

за заявою Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь", Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовська Сталепаливна Компанія"

до Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 10 734 240,45 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору про постачання електричної енергії від 01.03.2011 № 2 043 057/ПР-06091 та додаткових угод до нього щодо оплати за спожиту активну електроенергію у встановлений договором строк.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/3262/16 (910/6273/21) позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» до Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення 10 734 240,45 грн задоволено, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Високовольтні мережі» заборгованість за Договором про постачання електричної енергії від 01.03.2011 № 2 0043 057/ПР-06091 у розмірі 8 771 464,24 грн, 3% річних у розмірі 683 338,01 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 279 438,20 грн та судовий збір у розмірі 161 013,61 грн, після набрання рішення законної сили видано наказ.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції у відповідній частині, Приватне акціонерне товариство "АЗОВЗАГАЛЬМАШ" звернулось безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити ПрАТ "Азовзагальмаш" строк на подачу апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/3262/16 (910/6273/21), як такий, що пропущений з поважних причин, зупинити дію оскаржуваного рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/3262/16 (910/6273/21), скасувати рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/3262/16 (910/6273/21) в частині стягнення з ПрАТ "Азовзагальмаш" заборгованості в сумі 8 592 545,00 грн та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ПрАТ "Азовзагальмаш" поточну заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 178 920, 01 грн.

Одначасно скаржник подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/3262/16 (910/6273/21).

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Пантелієнко В.О., Гарник Л.Л.

Ухвалою Півнінчого апеляційного господарського суду від 30.05.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи 910/3262/16 (910/6273/21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК "Високовольтні мережі" до Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" про стягнення 10 734 240,45 грн у межах справи № 910/3262/16 за заявою Приватного акціонерного товариства "АЗОВЗАГАЛЬМАШ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовська Сталепаливна Компанія" до Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" про банкрутство, відкладено розгляд питання про поновлення чи відмову у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження, зупинення дії оскаржуваного рішення відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення без руху апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "АЗОВЗАГАЛЬМАШ" на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/3262/16 (910/6273/21) до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/3262/16 (910/6273/21).

22.06.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/3262/16 (910/6273/21) в 1-му томі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 клопотання Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/3262/16 (910/6273/21) задоволено. Поновлено Приватному акціонерному товариству "Азовзагальмаш" строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/3262/16 (910/6273/21) .Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/3262/16 (910/6273/21). Розгляд апеляційної скарги призначено на 03.08.2022 об 12 год. 00 хв. Зупинено дію рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/3262/16 (910/6273/21). Запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 22.07.2022. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 29.07.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2022 розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/3262/16 (910/6273/21) відкладено на 22.08.2022 о 10 год. 30 хв. Зобов`язано господарський суд міста Києва в строк до 19.08.2022 надіслати до Північного апеляційного господарського суду копії документів з матеріалів справи № 910/3262/16 за заявою Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь", Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовська Сталепаливна Компанія" до Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" про банкрутство, а саме, копію заяви про визнання кредиторських вимог ТОВ ДТЕК "Високовольтні мережі" із копіями первинних документів, поданими кредитором в обгрунтування заявлених кредиторських вимог, зокрема, щодо періоду виникнення зобов`язань боржника.

17.08.2022 на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2022 у даній справі від господарського суду міста Києва надійшли копії документів з матеріалів справи № 910/3262/16 за заявою Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь", Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовська Сталепаливна Компанія" до Приватного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" про банкрутство, а саме, копія заяви про визнання кредиторських вимог ТОВ ДТЕК "Високовольтні мережі" із копіями первинних документів, поданими кредитором в обгрунтування заявлених кредиторських вимог, зокрема, щодо періоду виникнення зобов`язань боржника на 65 аркушах.

У зв`язку з перебуванням судді Пантелієнка В.О. у відпустці, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2022, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі 910/3262/16 (910/6273/21) у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Поляков Б.М., Гарник Л.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2022 прийнято апеляційну скаргу до свого провадження у новому складі суду.

У судове засідання 22.08.2022 представники учасників справи не з`явивились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Cудом ставилось на обговорення питання щодо можливості здійснення розгляду апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи, які не з`явились в судове засідання, щодо чого колегія суддів вирішила за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи, що не прибули у судове засідання, з огляду на наступне.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

В даному випадку апеляційна скарга може бути розглянута у судовому засіданні без участі сторін, які не з`явились у судове засідання, їх неявка не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги у даному судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, апелянтом додано до апеляційної скарги копії платіжних доручень, однак не заявлено клопотання про їх долучення до матеріалів справи, хоча у тексті апеляційної скарги наведені обставини неподання цих доказів до суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає відповідні платіжні доручення новими доказами в розумінні ч.ч. 2, 3 ст. 269 ГПК України, що не були подані до суду першої інстанції без поважних причин.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання до суду першої інстанції з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин.

За приписами частини 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є подання заявником належних доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Обгрунтовуючи неможливість подати відповідні докази до суду першої інстанції, скаржник зазначає про необхідність їх платного отримання у банківських установах та посилається на відсутність коштів на оплату та накладення арешту на всі банківські рахунки товариства, у зв`язку з чим ПрАТ "Азовзагальмаш" не мало можливості своєчасно їх отримати.

Виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції саме в суді першої інстанції.

У постанові від 10.12.2019 по справі № 913/479/18 Верховний Суд вказав, що прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України підстав для їх прийняття фактично буде порушувати принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, оскільки відповідно до статті 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 статті 129 Конституції України, статей 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Поруч із цим, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховано, що скаржник не зазначав у суді першої інстанції про намір подати відповідні докази, а також про те, що відповідні докази не можуть бути подані з об`єктивних причин у відповідності до ч. 4 ст. 80 ГПК України у строки, встановлені нормами ГПК України чи судом.

З огляду на вищевказане, колегія суддів прийшла до висновку, що скаржник не довів поважних причин на обгрунтування неможливості подання відповідних доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

До ухвалення оскаржуваного рішення скаржник мав можливість повідомити суд про намір отримати відповідний доказ, але скаржник не зробив цього. Судова колегія вважає, що в даному випадку вчинення чи не вчинення відповідних процесуальних дій залежало виключно від волі скаржника, об`єктивних перешкод у вчиненні цих дій в суді не доведено. Причини, з яких відповідні докази не були подані суду першої інстанції до ухвалення оскаржуваного рішення, судова колегія визнає неповажними.

Враховуючи викладене, суд не бере до уваги долучені до матеріалів апеляційного оскарження копії платіжних доручень задля дотримання принципу рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Скаржник зазначає, що ухвалою господарського суду м. Києва від 26.06.2018 у справі № 910/3262/18 за результатами розгляду вимог кредиторів, ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» визнано кредитором ПрАТ "Азовзагальмаш" на суму 10758154,08 грн, з яких 8592545,00 грн - сума заборгованості за спожиту електроенергію станом на 2016. Оскаржуваним судовим рішенням господарським судом м. Києва стягнуто з ПрАТ "Азовзагальмаш" на користь ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 8771464,24 грн. Як стверджує апелянт, вказаний розмір заборгованості не відповідає дійсності, є завищеним, оскільки у період з травня 2016 по грудень 2018 ПрАТ "Азовзагальмаш" сплачувало вартість спожитої електричної енергії на підставі рахунків, які виставлялись ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі». Крім того, апелянт зазначає, що Акт звірки не є первинним документом і не має бути враховано судом. Сума поточної заборгованості за розрахунками відповідача складає - 178920,01 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін, з огляду на наступне.

01.03.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Інвест» (постачальник) та Відкритим акціонерним товариством «Азовзагальмаш» (споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії № 2 0043 057/ПР-06091 (надалі - Договір).

18.07.2011 між ТОВ «Сервіс-Інвест» та ВАТ «Азовзагальмаш» також було укладена Додаткова угода № 1 до Договору, якою були внесені зміни до найменування споживача з ВАТ «Азовзагальмаш» на ПАТ «Азовзагальмаш».

03.01.2014 між ТОВ «Сервіс-Інвест» та ПАТ «Азовзагальмаш» було укладено Додаткову угоду № 7 до Договору, якою були внесені зміни до найменування постачальника з ТОВ «Сервіс-Інвест» на ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі».

07.06.2016 між ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» та ПАТ «Азовзагальмаш» було укладено Додаткову угоду № 11 до Договору, якою були внесені зміни до найменування споживача з ПАТ «Азовзагальмаш» на ПрАТ «Азовзагальмаш».

01.01.2017 між ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» та ПрАТ «Азовзагальмаш» було укладено Додаткову угоду до Договору, якою сторони внесли зміни до п. 9.4 Договору та продовжили строк його дії до 30.09.2019 (включно).

Відповідно до розділу 1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 229 752 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з пунктами 2.3.3 договору Споживач зобов`язаний оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії, знімати та надавати Постачальнику відомості про покази розрахункових приладів обліку згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії Споживача».

Відповідно до пункту 3.1.1 договору Постачальник має право отримувати від Споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами иа правилами здійснення підприємницької діяльності постачання електричної енергії за регульованим тарифом, плату за перетікання реактивної електричної енергії та інші платежі, передбачені цим Договором.

За приписами пункту 7.5 Договору на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії Споживача» оформлюються документи, перелік яких узгоджений додатком «Порядок розрахунків», у тому числі: акт про використану електричну енергію (акт про прийняття-передавання товарної продукції), акт результатів замірів електричної потужності.

Відповідно до пункту 7.6 Договору обчислення обсягів та вартості поставленої активної електроенергії, обсягів та вартості перетікання реактивної електроенергії, умов і порядок здійснення розрахунків за Договором узгоджується Сторонами додатками «Порядок розрахунків» та «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

Відповідно до п. 1 Додатку № 2 «Порядок розрахунків» до Договору Сторони погодили наступний порядок визначення обсягу та вартості спожитої Споживачем у розрахунковому періоді активної електроенергії: 1.1. Тривалість розрахункового періоду - місяць. Дата початку розрахункового періоду 01 число кожного місяця. 1.2. За період, погоджений як розрахунковий, визначається обсяг та вартість спожитої активної електричної енергії, величина електричної потужності, здійснюються відповідні розрахунки.

Положеннями пункту 1.4 Додатку № 2 до Договору передбачено, що величина коштів, які має сплатити Споживач за спожиту активну електроенергію, визначається як добуток обсягу електричної енергії, спожитої за розрахунковий період на тариф, який діяв в цей розрахунковий період, з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 3.2 Додатку № 2 до Договору Споживач зобов`язаний до 6 числа щомісячно сплачувати суму за остаточним розрахунком за попередній розрахунковий період. Якщо дата оплати припадає на вихідний, святковий та/або неробочий день, оплата повинна бути здійснена до цієї дати.

Згідно з пунктом 9.4 Договору договір набуває чинності 01.03.2011 і укладається на строк до 30.09.2019 включно.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання умов Договору, позивач поставив відповідачу електричну енергію: у січні 2017 на суму 2 371 864,73 грн, з яких відповідач сплатив 17.04.2018 - 44 000,00 грн (заборгованість за січень 2017 становить 2 327 864,73 грн); у серпні 2017 на суму 1 155 343,99 грн, з яких відповідач 06.10.2017 сплатив 56 137,67 грн, 20.10.2017 сплатив 200 000,00 грн, 24.10.2017 сплатив 100 000,00 грн, 10.11.2017 сплатив 450 000,00 грн (заборгованість за серпень 2017 становить 349 206,32 грн); у вересні 2017 на суму 1 389 440,27, оплата за поставлену у вересні 2017 електроенергію не надходила; у листопаді 2018 на суму 2 243 944,72 грн, оплата за поставлену у листопаді 2018 електроенергію не надходила; у грудні 2018 на суму 2 461 008,20 грн, оплата за поставлену у грудні 2018 електроенергію не надходила.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що факт поставки електроенергії відповідачу у вказані періоди підтверджується наступними документами: акт про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної електроенергії, поставленої Постачальником і спожитої Споживачем у січні 2017 від 31.01.2017 та рахунок № 31/20043057 за спожиту електроенергію за січень 2017 від 31.01.2017 на суму 2 371 864,73 грн; акт про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної електроенергії, поставленої Постачальником і спожитої Споживачем у серпні 2017 від 31.08.2017 та рахунок № 31/20043057 за спожиту електроенергію за серпень 2017 від 31.08.2017 на суму 1 155 343,99 грн; акт про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної електроенергії, поставленої Постачальником і спожитої Споживачем у вересні 2017 від 30.09.2017 та рахунок № 31/20043057 за спожиту електроенергію за вересень 2017 від 30.09.2017 на суму 1 389 440,27 грн; акт про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної електроенергії, поставленої Постачальником і спожитої Споживачем у листопаді 2018 від 30.11.2018 та рахунок № 31/20043057 за спожиту електроенергію за листопад 2018 від 30.11.2018 на суму 2 243 944,72 грн; акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за грудень 2018 та рахунок за активну електроенергію № 204357 за період грудень 2018 від 02.01.2019 на суму 2 461 008,20 грн.

Вказані акти та рахунки підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.12.2019 сторонами підписано Акт звірки розрахунків, відповідно до якого сума заборгованості ПрАТ «Азовзагальмаш» перед ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» станом на 31.12.2019 складала 10 451 627,04 грн, з яких 8 771 464,24 грн заборгованість за активну електроенергію за період січень 2017, серпень 2017, вересень 2017, листопад 2018 та грудень 2018.

Цей Акт звірки з боку боржника підписаний директором та головним бухгалтером ПрАТ «Азовзагальмаш» та скріплений печаткою боржника.

Суд першої інстанції вірно встановив, що станом на дату звернення позивача з позовною заявою заборгованість ПрАТ «Азовзагальмаш» перед ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» з спожиту активну електроенергію за період січень 2017, серпень 2017, вересень 2017, листопад 2018 та грудень 2018 становить 8 771 464,24 грн, виходячи з поданих сторонами доказів.

У постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим акт звірки може вважатися доказом у справі для підтвердження певних обставин, зокрема, для підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб, що має місце в даному випадку.

Підписання акта звірки, в якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 910/14518/19.

Суд першої інстанції вірно оцінив акт звірки взаєморозрахунків у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, які підтверджують заявлені вимоги, у тому числі первинними документами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, при зверненні до суду з заявою про визнання кредиторських вимог у справі № 910/3262/16 ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» заявляв грошові вимоги за період: вересень 2015, листопад 2015, квітень 2016, а при зверненні до суду з даною позовною заявою - за період: січень 2017, серпень 2017, вересень 2017, листопад 2018 та грудень 2018, тому заперечення відповідача про те, що кредиторські вимоги на суму заборгованості за спожиту електроенергію станом на грудень 2016 вже визнано ухвалою від 26.06.2018 у даній справі та погашено відповідачем у повному обсязі, суд першої інстанції вірно до уваги не взяв та дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 8 771 464,24 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідач в суді не спростував наявність даної заборгованості за заявлений період.

Як вбачається з матеріалів справи, інших доказів на підтвердження погашення заборгованості відповідача перед позивачем за спожиту електроенергію за період: січень 2017, серпень 2017, вересень 2017, листопад 2018 та грудень 2018 відповідач до суду першої інстанції не надав.

Стосовно заявлених позивачем до стягнення 3 % річних у розмірі 683 338,01 та інфляційних втрат у розмірі 1 279 438,20 грн, суд першої інстанції вірно встановив, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних у порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлений позивачем розмір 3% річних та інфляційних втрат є вірним та підлягає стягненню з відповідача.

Колегією суддів враховано правові висновки, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №5023/10655/11, згідно з яким мораторій поширює свою дію на конкурсну заборгованість та не поширює на поточну. Поточні ж вимоги кредиторів боржника знаходяться у вільному правовому режимі до визнання боржника банкрутом, а також висновок, викладений у постанові Великої Плати Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 826/3106/18 (провадження № 11-1272апп19), відповідно до якого за поточними зобов`язаннями боржник відповідає на загальних підставах до прийняття господарським судом постанови про визнання його банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено обставини, покладені в основу позову, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують обставин, встановлених судом першої інстанції за оскаржуваним судовим рішенням.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/3262/16(910/6273/21).

Інших доводів скаржника по суті заявлених вимог, які б спростували висновки суду, покладені в основу оскаржуваного судового рішення та впливали на його правильність в апеляційній скарзі не наведено.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення; оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишається судом апеляційної інстанції без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, ухвалою про відкриття апеляційного провадження суд на підставі ч. 5 ст. 262 ГПК України зупинив дію оскаржуваного рішення, то суд дійшов висновку про поновлення дії рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/3262/16 (910/6273/21).

Судові витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "АЗОВЗАГАЛЬМАШ" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/3262/16(910/6273/21) залишити без змін.

Поновити дію рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2021 у справі №910/3262/16 (910/6273/21).

Матеріали справи № 910/3262/16(910/6273/21) повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 22.08.2022.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді Б.М. Поляков

Л.Л. Гарник