УХВАЛА

18 серпня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/7980/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Краснова Є.В., Уркевича В.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Фонду державного майна України

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2021

за позовом Державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конкорд-ДС Плюс",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонд державного майна України,

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

13.04.2022 (через систему "Електронний суд") Фонд державного майна України звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 (повний текст постанови складено 12.04.2022) та рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2021.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.05.2022 касаційну скаргу залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у зв`язку з тим, що скаржником до Суду не надані належні докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 4 540,00 грн та надіслання касаційної скарги з додатками іншим учасникам справи; надано скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.06.2022 відмовлено у задоволенні клопотань Фонду державного майна України про: поновлення строків для усунення недоліків касаційної скарги, відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги та зупинення дії ухвали Касаційного господарського суду від 04.05.2022 у цій справі; повернуто касаційну скаргу з тих підстав, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги у строк, визначений приписами ГПК України.

12.07.2022 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Фонд державного майна України вдруге звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 (повний текст постанови складено 12.04.2022) та рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2021 разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2022 касаційну скаргу залишено без руху на підставі частини третьої статті 292 ГПК України, у зв`язку з тим, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнано неповажними, тому запропоновано скаржнику навести інші підстави для поновлення строку та надати докази на їх підтвердження; надано скаржнику строк для усунення недоліків.

11.08.2022 (згідно з поштовими відмітками на конверті) скаржником на виконання ухвали Суду подано заяву про усунення недоліків із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження. В якості інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження скаржником зазначено введення воєнного стану в Україні.

Перевіривши заяву скаржника про усунення недоліків касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що підстави наведені скаржником у заяві не є поважними з огляду на таке.

Частиною другою статті 288 ГПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Право господарського суду при вирішенні питання, що виникає у зв`язку із відновленням пропущеного процесуального строку, унормовуються процесуальним законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд зазначає, що клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята 15.02.2022, повний текст складено та підписано 12.04.2022, отже з цього моменту почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку. Таким чином, останній день строку, встановленого для оскарження зазначеного судового рішення в касаційному порядку, припадав на 02.05.2022.

Касаційну скаргу подано 12.07.2022, тобто скаржником пропущено строк, встановлений статтею 288 ГПК України, для подання касаційної скарги.

Як убачається з оскаржуваної постанови, Фонд державного майна України безумовно був обізнаний про існування судового провадження у справі №910/7980/21, оскільки в судовому засіданні в Північному апеляційному господарському суду, яке відбулося 15.02.2022, брав участь його представник - Кулибаба В.О.

Верховний Суд також бере до уваги і те, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13.04.2022.

Із вказаного вбачається, що скаржник мав цікавитися відомим йому судовим провадженням.

Разом з тим колегія суддів враховує і той факт, що місцезнаходженням Фонду державного майна України є місто Київ. Водночас місто Київ не входить до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), у відповідності до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за №453/37789, з подальшими змінами та доповненнями.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Одним із принципів господарського судочинства, визначених у частині третій статті 2 Господарського процесуального кодексу України, є змагальність сторін, зміст якого відображений у статті 13 цього Кодексу. Згідно з приписами частин другої - четвертої зазначеної норми учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Проте скаржник не надав належних доказів неможливості звернення у передбачений законом строк з касаційною скаргою.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Отже, враховуючи прецедентну практику Європейського суду з прав людини та імперативні приписи процесуального законодавства, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку. При цьому слід зауважити, що для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 292 ГПК України, якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

З огляду на те, що скаржником не доведено наявність існування об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали своєчасному зверненню із касаційною скаргою, а самі лише посилання на поважність причин пропуску строку за вказаних вище обставин не можуть бути покладені в основу мотивів для поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фонду державного майна України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2021 на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Відповідно до положень частини шостої статті 293 ГПК України, копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 234, 235, 292, 293 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №910/7980/21 за касаційною скаргою Фонду державного майна України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2021.

2. Копію цієї ухвали та касаційну скаргу разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, іншим учасникам - копію ухвали.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді Є.В. Краснов

В.Ю. Уркевич