ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2022м. ХарківСправа № 922/587/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Іванії К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вул. Симона Петлюри, буд. 25, м. Київ, 01032; ),
до Фізичної особи - підприємця Мелещенкова Владислава Сергійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ),
про стягнення 106470,54 грн,
за участю представників:

позивача - Руденко Ю.Г., в режимі відеоконференції;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ, 11.02.2022 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Мелещенкова Владислава Сергійовича, смт Пісочин Харківського району Харківської області, про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 106470,54 грн, з яких: пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання в сумі 50008,89 грн; штраф в сумі 56461,65 грн). Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем, в порушення умов Договору №01-212252-21 від 01.07.2021 та приписів чинного законодавства, було порушено строк виконання робіт.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.02.2022 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі №922/587/22; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; судове засідання у справі призначено на 15.03.2022 о 12:40.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, тобто до 26 березня 2022 року. Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб. Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 р. № 341 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Призначене на 01.03.2022 судове засідання не відбулося через неможливість забезпечення безпеки учасників судових проваджень у зв`язку з початком ведення активних бойових дій на території Харківської та встановленням особливого режиму роботи Господарського суду Харківської області.

За таких обставин, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку, встановленого статтею 195 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 15.06.2022 суд призначив судове засідання з розгляду справи на 19.07.2022 о 16:00 та з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи, рекомендував учасникам процесу у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці представників учасників справи подавати до суду заяви по суті справи за допомогою поштового/електронного зв`язку та із клопотаннями про проведення розгляду справи за їх відсутності за наявними матеріалами.

Протокольною ухвалою від 19.07.2022 за клопотанням відповідача розгляд справи було відкладено на 09.08.2022 о 15:40.

08.08.2022 до суду надійшло клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій через їх надмірно великий розмір та невідповідність принципу збалансованості інтересів сторін. В обґрунтування свого клопотання відповідач посилається на те, що договір виконувався у період загострення другої хвилі COVID-19. Відповідач звертався до позивача з проханням продовжити термін виконання робіт за укладеним Договором через те, що частина співробітників захворіла на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, проте позивач відмовився продовжувати термін виконання робіт. Порушення терміну виконання робіт не призвели до завдання позивачу жодних збитків чи будь-якої шкоди. Крім того, 29.06.2021 відповідачем було перераховано на рахунок позивача завдаток, як забезпечення виконання Договору, в сумі 54306,00 грн (платіжне доручення № 108 від 29.06.2021. Після завершення робіт, у зв`язку з порушенням строків, передбачених Договором, сума попередньо внесеного забезпечення залишилася у позивача. Отже, відповідач вважає, що зазначена сума забезпечення є достатньою санкцією, яку він зазнав за порушення строків виконання Договору. Також відповідач зазначив на наявність в нього двох малолітніх дітей та значні фінансові збитки через воєнні дії з боку росії.

У письмових запереченнях на заяву про зменшення штрафних санкцій, які надійшли до суду 09.08.2022, позивач вказує, що відповідач не надав жодного документа в підтвердження викладених у листі щодо продовження строків виконання робіт за договором обґрунтувань що підтверджують об`єктивну неможливість виконання робіт у встановлений Договором строк. Карантинні заходи мають загальний характер та у повній мірі стосуються обох сторін. Договір укладено сторонами під час дії карантину. Відповідно до п. 1.3 Договору, підрядник (відповідач) взяв на себе зобов`язання на власний ризик, своїми силами, з застосуванням своїх ресурсів виконати роботи за Договором. Забезпечення виконання Договору є окремим видом санкцій за порушення умов Договору та не має ніякого відношення до штрафних санкцій (пеня, штраф), визначених діючим законодавством України.

У судовому засіданні, яке відбулося 09.07.2022, представник позивача, в режимі відеоконференції, проти заяви відповідача про зменшення штрафних санкцій заперечувала повністю; просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, але 08.08.2022 подав до суду клопотання про розгляд справи без участі відповідача за наявними у справі матеріалами через зайнятість представника відповідача та неможливість бути присутнім у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.07.2021 між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (замовник, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Мелещенковим Владиславом Сергійовичем (підрядник, відповідач) було укладено Договір № 01-212252-21 за предметом закупівлі: "ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 Виконання робіт з капітального ремонту будівель майстерні та гаражу (інв. № 700/3) (уніфікований інв. № 07004852) Миргородської лінійної дільниці 45453000-7 Капітальний ремонті реставрація".

Відповідно до п. 3.1 вищевказаного Договору, ціна цього Договору становить 905100,00 грн, крім того ПДВ 20% - 181020,00 грн, разом з ПДВ - 1086120,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, 15.07.2021 на виконання умов п. 4.3.1 Договору позивач перерахував на рахунок відповідача аванс в сумі 181020,000 грн, крім того ПДВ 20% - 36204,00 грн, разом з ПДВ - 217224,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 782 від 15.07.2021.

Відповідно до акту приймання виконаних будівельних робіт від 30.09.2021 на суму 239731,03 грн, авансовий платіж в повному обсязі був погашений підрядником в вересні 2021 року.

Згідно з п. 5.1 Договору, строк (термін) виконання робіт - 90 календарних днів з дати укладання договору, але не пізніше 30.10.2021, залежно від того, яка дата наступить раніше.

Тобто, кінцевим терміном виконання робіт за Договором є 29.09.2021.

01.12.2021 сторонами було підписано акт приймання виконаних будівельних робіт на суму 806595,05 грн, тобто з простроченням виконання робіт.

Розділом VII Договору передбачається відповідальність сторін, а саме:

За порушення умов цього Договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим Договором (п. 7.1 Договору);

В разі порушення підрядником кінцевого строку завершення виконання робіт, який передбачений п. 5.1 цього Договору, підрядник сплачує замовнику згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) від вартості простроченого зобов`язання за цим Договором, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% (семи відсотків) від вказаної вартості (п. 7.3 Договору).

За розрахунком позивача, у зв`язку з простроченням виконання робіт, пеня, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 50008,89 грн; штраф у розмірі 7% становить 56461,65 грн.

25.12.2021 позивач направив на адресу ФОП Мелещенкова В.С. претензію за № 01/61550 про сплату штрафних санкцій на загальну суму 106470,54 грн, яка залишилась відповідачем без задоволення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 837 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За приписами ст. 852 ЦК України, у разі порушення підрядником договору підряду за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Статтею 875 Цивільного кодексу України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частиною 2 статті 883 Цивільного кодексу України передбачається, що за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

За статтею 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Позивач у справі, Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", є юридичною особою, що утворена 29.07.2019 як акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, внаслідок реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №829-р "Про погодження перетворення державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у приватне акціонерне товариство".

НЕК "Укренерго" є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до ст. 108 Цивільного кодексу України, п. 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 № 802, п. 3.2 Статуту НЕК "Укренерго".

Отже, у даному випадку за порушення договірних зобов`язань між учасниками господарських правовідносин, одним з яких є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, підлягають застосуванню приписи ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 50008,89 грн пені і 56461,65 грн штрафу законними та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" обґрунтовані та такими, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Водночас, суд визнав за можливе частково задовольнити заяву відповідача про зменшення заявлених до стягнення штрафних санкцій, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За приписами ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, інших обставин, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідністю розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 924/709/17.

Відповідно до ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Системний аналіз вищевказаних норм дозволяє дійти висновку про те, що суди мають право при прийнятті рішення про стягнення неустойки зменшувати її розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи.

Відповідно до п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Отже, питання про зменшення розміру штрафних санкцій вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Аналізуючи відносини сторін, що призвели до виникнення спору та нарахування позивачем штрафних санкцій, зважаючи на необхідність забезпечення неухильного виконання зобов`язань, суд також враховує у даній справі:

- ступень виконання зобов`язань за договором: відповідачем виконано роботи у повному обсязі, що підтверджується підписанням сторонами остаточного акту приймання виконаних будівельних робіт 01.12.2021 на суму 806595,05 грн;

- незначність періоду прострочення: відповідно до п. 5.1 Договору строк (термін) виконання робіт становить 90 календарних днів з дати укладання договору, але не пізніше 30.10.2021. Остаточний акт приймання виконаних будівельних робіт сторонами було підписано 01.12.2021, тобто лише на 1 місяць пізніше встановленого договором строку;

- значне перевищення розміру неустойки перед розміром збитків: позивачем не було понесено збитків (доказів понесення збитків і причинний зв`язок не було доведено позивачем в межах розгляду даної справи); порушення строків виконання робіт не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин (іншого позивачем не доведено); розмір заявлених позивачем до стягнення штрафних санкцій складає 13% від вартості прострочених робіт;

- майновий стан та наслідки для сторін: позивачем не здійснювалася попередня оплата за договором, а тому несвоєчасне виконання відповідачем робіт, які не були оплачені, жодним чином не вплинула на майновий стан позивача; натомість, після завершення робіт, у зв`язку з порушенням строків, передбачених Договором, сума попередньо внесеного відповідачем забезпечення в сумі 54306,00 грн залишилася у позивача.

Також суд бере до уваги, що місцезнаходженням відповідача є місто Харків, в якому постійно ведуться активні бойові дії, починаючи з дня повномасштабного вторгнення ворога на територію України - 24.02.2022, та мешканці якого перебувають у важких умовах та потребують гуманітарної допомоги.

Крім того, суд враховує пояснення відповідача , що в нього на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, а внаслідок воєнних дій з боку росії, постійних нанесень ракетних та бомбових ударів по воєнних та цивільних об`єктах на всій території України, відповідач зазнав значних фінансових збитків, оскільки позбавлений можливості у повній мірі здійснювати господарську діяльність та в достатньому розмірі забезпечувати себе і свою сім`ю.

Враховуючи принцип балансу сторін, суд також бере до уваги та погоджується з позицією позивача стосовно того, що відповідач, як підрядник, відповідно до п. 1.3 Договору, взяв на себе зобов`язання на власний ризик, своїми силами, із застосуванням своїх ресурсів, за завданням на виконання робіт (Додаток 1 до Договору), на інших умовах Договору щодо порядку, строків, якості тощо) та згідно з вимогами чинного законодавства України виконати роботи, передбачені Договором. Дійсно, відповідачем було порушено строки виконання робіт. Дійсно, нормами чинного законодавства передбачено право суб`єктів господарювання застосовувати до контрагентів штрафні санкції за порушення зобов`язань, а отже позивач має право нарахувати та отримати від відповідача сплату штрафних санкцій в повному обсязі за неналежне (несвоєчасне) виконання зобов`язань за Договором.

Враховуючи викладене, а також необхідність застосування штрафних санкцій як компенсаційного інструменту та засобу забезпечення виконання зобов`язання, а не як інструменту збагачення заінтересованої особи, суд вважає, що в даній справі наявні підстави для зменшення розміру нарахованих позивачем штрафних санкцій на 40%, зокрема встановивши розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язання - 30005,33 грн (60% заявленого розміру), а розмір штрафу - 33876,99 грн (60% заявленого розміру), що є співрозмірним в контексті інтересів обох сторін.

У зв`язку зі зменшенням розміру штрафних санкцій, суд вважає за необхідне відмовити в іншій частині позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 551, 610, 611, 612, 624, 883 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 230, 231, 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 126, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Зменшити розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача на 40%.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Мелещенкова Владислава Сергійовича ( АДРЕСА_2 ; ІПН: НОМЕР_1 , р/р НОМЕР_2 в АТ КБ "Приватбанк") на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ; р/р № НОМЕР_3 в АТ "Ощадбанк") - грошові кошти в сумі 63882,32 грн (у тому числі: пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в сумі 30005,33 грн, штраф в сумі 33876,99 грн), а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "16" серпня 2022 р.

Суддя Н.М. Кухар