РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.08.2022Справа № 910/3972/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обережною відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінсистем»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Банк Кадрів»

про стягнення 25981,11 грн,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року Товариство з обережною відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінсистем» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Банк Кадрів» про стягнення 25981,11 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було порушено умови Договору оренди нежитлового приміщення №010-18 від 22.02.2018 укладеного між ТОВ «Будівельна компанія «Основа» та ТОВ «Банк Кадрів» в частині повної та своєчасної сплати орендної плати, внаслідок чого за відповідачем станом на 31.03.2020 утворилась заборгованість в розмірі 22214,26 грн. Гарантійним листом №0603/2020 від 06.03.2020 відповідач гарантував сплату орендної плати та погашення заборгованості в повному обсязі до 01.04.2020. Відповідно до Договору №39 про відступлення права вимоги від 29.07.2021 ТОВ «БК «Основа» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінсистем» прийняло право вимоги за Договором №010-18 від 22.02.2018. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22214,26 грн. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 525,83 грн та інфляційні втрати у розмірі 3241,02 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 16.06.2022, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 27.06.2022 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 07.07.2022. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 01.07.2022.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 06.06.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла 2, буд. 4/6, оф. 1207.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «Банк Кадрів» у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідач мав право та можливість ознайомитись з ухвалою суду 06.06.2022 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Банк Кадрів» в установлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Положеннями ч.9 ст.165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Основа» (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Банк Кадрів» (далі - Орендар) укладено Договір оренди нежитлового приміщення №010-18 (далі - Договір оренди), відповідно до умов якого, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування (оренду) нежитлові приміщення належні Орендодавцеві на праві власності під службові приміщення за адресою: 01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ (вул. Патріса Лумумби), 4/6, корпус «В», кім.1207, площею 18,68 кв.м. (далі - Приміщення, Майно). (п.1.1. Договору оренди)

Строк оренди приміщення за цим Договором встановлено з 22.02.2018 по 31.12.2018 включно. Цей строк може бути продовжено Сторонами з обов`язковим укладенням додаткової угоди. (п.1.8. Договору оренди)

Згідно пункту 2.2. Договору оренди, приміщення і майно, зазначені у Договору Орендар приймає від Орендодавця за Актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п.3.1.2. Договору оренди, орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати всі платежі передбачені цим Договором.

Орендар щомісячно, до 15 числа поточного місяця, за договірною ціною, сплачує Орендодавцю плату за користування приміщенням (майном) з розрахунку 209 грн на місяць за 1 квадратний метр загальної площі, ПДВ 41,80 грн, всього 250,80 грн, згідно виставлених рахунків, після підписання Акту приймання-передачі нежитлового приміщення. Загальна сума до сплати 4684,94 грн за місяць, за всю орендовану площу, у тому числі ПДВ 780,82 грн. (п.5.1. Договору оренди)

Згідно п.6.1. Договору оренди, у разі невиконання та/або неналежного виконання умов цього Договору, винна у такому невиконанні Сторона зобов`язана відшкодувати іншій Стороні всі збитки, завдані таким невиконанням та/або неналежним виконанням та сплатити всі штрафні та інші санкції, передбачені цим Договором та чинним законодавством.

Відповідно до Акту приймання-передачі нежитлового приміщення до Договору оренди від 01.03.2018, Орендодавець передав, а Орендар прийняв, на період оренди, нежитлове приміщення: корпус «В», кім.№1207, площею 18,68 кв.м.

Додатковою угодою від 01.01.2019 строк оренди продовжено до 31.12.2019 та встановлено розмір щомісячної орендної плати у сумі 5379,84 грн.

Додатковою угодою від 01.01.2020 строк оренди продовжено до 31.12.2020.

Судом встановлено, що ТОВ «БК «Основа» на виконання умов Договору оренди було надано, а ТОВ «Банк Кадрів» прийнято послуги з оренди нежитлового приміщення, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами звірки взаємних розрахунків, рахункам на оплату та актами надання послуг за період з 2018 по 2019 рік.

Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень, проте відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань зі сплати орендної плати, що підтверджується карткою рахунку №361 ТОВ «БК «Основа» за 01.01.2019-26.07.2021 гарантійним листом № 0603/2020 ТОВ «Банк Кадрів» від 06.03.2020, яким відповідач гарантував оплату оренди приміщення та погашення заборгованості, що утворилась, в повному обсязі до 01.04.2020.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором оренди наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Частино 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так, судом встановлено, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору оренди нерухомого майна, гарантійного листа та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати орендної плати, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість у розмірі 22214,26 грн.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що 29.07.2021 між ТОВ «БК «Основа» (далі - Первісний кредитор) та ТОВ «ФК «Укрфінсистем» (далі - Новий кредитор) укладено Договір №39 про відступлення права вимоги (далі - Договір №39), відповідно до умов якого, Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор приймає на себе належне Первісному кредитору право вимоги, яке виникло до Договору оренди нежитлового приміщення №010-18 від 22.02.2018 з усіма змінами та доповненнями до нього, в сумі основного боргу 2214,226 грн. Загальна суму боргових зобов`язань, що відступаються становить - 22214,26 грн. (п.1.1. Договору №39).

Відповідно до п.1.3. Договору №39, право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту підписання Сторонами і засвідчення печатками Сторін цього Договору та передачі усіх належних документів, що засвідчують право вимоги Первісного кредитора.

Пунктом 1.2. Договору №39 передбачено, що Новий кредитор займає місце Первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з Основного Договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладенням цього Договору. До Нового кредитора в тому числі переходять в повному обсязі і субсидіарні права, пов`язані з основним зобов`язання, зазначеним в п.1.1. даного Договору.

Згідно п.2.1. Договору №39, вартість відступлення права вимоги складає 2200 грн

ТОВ «ФК «Укрфінсистем» відповідно до умов вказаного Договору було сплачено на користь ТОВ «БК «Основа» вартість відступлення права вимоги згідно платіжного доручення №105 від 06.08.2021, що підтверджується наявною у матеріалах справи виписками по особовим рахунками з АТ «МІБ».

Як вбачається з матеріалів справи, 29.07.2021 між ТОВ «ФК «Укрфінсистем» та ТОВ «БК «Основа» було складено та підписано обома сторонами Акт прийому-передачі до Договору №39, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв документи, які засвідчують права, що передаються.

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу №4 від 05.08.2021 про сплату заборгованості, про що свідчить опис вкладення у цінний лист та поштова накладна №599 від 09.08.2021.

Оскільки матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості, а факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 22214,26 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо заявлених позивач до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 525,83 грн та інфляційних втрат у розмірі 3241,02 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що наданий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства та є арифметично вірним, а тому позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, судом встановлено, що наданий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства та є арифметично вірним, а тому позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин, зокрема повної оплати наданих послуг чи доказів неякісного надання послуг позивачем.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Банк Кадрів» (01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла 2, буд. 4/6, оф. 1207; ідентифікаційний код 41870105) на користь Товариства з обережною відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінсистем» (03110, м. Київ, вул. О. Пироговського , 19, корп. 2; ідентифікаційний код 38918618) заборгованість у розмірі 22214 (двадцять дві тисячі двісті чотирнадцять) грн 26 коп., 3% річних у розмірі 525 (п`ятсот двадцять п`ять) грн 83 коп., інфляційні втрати у розмірі 3241 (три тисячі двісті сорок одна) грн 02 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 17.08.2022

Суддя Я.В. Маринченко