ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/456/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , , розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Західторг ІФ"

до співвідповідача: ОСОБА_1 ,

про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором в сумі 68 318 грн 88 коп.

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулось Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західторг ІФ" та ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №б/н від 13.04.2021 в сумі 68318 грн 88 коп.

Вирішення судом процесуальних питань.

27.06.2022 суд відкрив провадження у справі та ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк для подання заяви у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з відповідним обґрунтуванням.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі суд надіслав відповідачу на зазначену у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак, поштове відправлення, яким суд надсилав відповідачу копію ухвали повернулось до суду з відміткою відділення поштового зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

18.08.2022 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог вх.№11182/22. Розглянувши подану заяву суд зазначає таке.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, згідно з ч.3 ст.252 ГПК України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи суд відкрив провадження у справі 27.06.2022. Відтак строк для подання заяви про збільшення позовних вимог закінчився 27.07.2022.

Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ст.118 ГПК України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення ( ч.1 ст.119 ГПК України).

Враховуючи подання позивачем заяви про збільшення позовних вимог після закінчення встановленого законом строку та відсутність заяви про поновлення такого строку, суд дійшов висновку про залишення поданої заяви без розгляду.

Відзиву на позов у встановлений судом строк відповідач не подав.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Позовна заява мотивована неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання, згідно заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" , у зв`язку з чим позивач вказав на наявність заборгованості за кредитом у сумі 41666 грн 67 коп., 555 грн 55 коп. - заборгованості за відсотками, 26096 грн 66 коп. - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії. Позивач обґрунтував позов ст.509, 526, 530, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав.

Обставини справи. Оцінка доказів.

Предметом спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

13.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Західторг ІФ" (клієнт), підписав із використанням електронного цифрового підпису заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (Умови), відповідно до якої позичальник приєднався до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуги "КУБ", що розміщені на сайті АТ КБ "Приватбанк". Ця заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та клієнтом.

Істотні умови кредитного договору:

Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та інших винагород в обумовлені цим Договором терміни (п.1.1.);

Розмір кредиту: 500 000 (п"ятсот тисяч) грн (п.1.2.);

Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі кредитних коштів (п.1.3.);

Проценти за користування кредитом: перші 6 місяців 1,6 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,4 % від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту)(п.1.4.);

Проценти за користування кредитом у разі виникнення простроченнях зобов`язань за кредитним договором: 4% від суми простроченої заборгованості (п.1.5.);

Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом. Сторони узгодили, що графік погашення кредиту (Додаток 1 до цієї заяви) є невід`ємною частиною Договору (п.1.6.).

В п. 3.2.8.3.1 Умов визначено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві. Остаточний термін погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Згідно з п. 3.2.8.3.2 Умов, за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно з графіком, визначених в Заяві та тарифах.

Відповідно до п. 3.2.8.5.3 Умов, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у терміни і в сумах, які встановлено в пунктах 3.2.8.3.1, 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2, а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

За змістом п. 3.2.8.9. Умов, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1, 3.2.8.2, 3.2.8.3, 3.2.8.3.1 цього Договору клієнт сплачує проценти у вигляді щомісячної комісії в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

Як визначено в п. 3.2.8.3.3 Умов, у разі виникнення прострочення зобов`язань за кредитним договором клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами.

Розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в Заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту (п. 3.2.8.9.7 Умов).

В п. 3.2.8.11 Умов визначено, що договір є чинним з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання та перерахування банком кредитних коштів на рахунок клієнта. Строк дії договору встановлюється з дня його укладення і до повного виконання сторонами зобов`язань за договором.

13.04.2021 на виконання умов договору позивач перерахував на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 500 000 грн.

Згідно з даними наявної в матеріалах справи банківської виписки позичальник у повному обсязі не повернув в передбачений договором термін кредитні кошти та не сплатив процентів у вигляді щомісячної комісії.

Відтак, відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.06.2022 непогашеною залишилась заборгованість за кредитом у сумі 41666 грн 67 коп., 555 грн 55 коп. заборгованість за відсотками нарахованих на прострочену заборгованість та 26096 грн 66 коп. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії

З метою забезпечення виконання вимог за кредитним договором від 13.04.2021, АТ "КБ "Приватбанк" (кредитор) та громадянин ОСОБА_1 (поручитель) 12.04.2021 уклали договір поруки № POR286. Умови договору такі.

Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ "Західторг ІФ", далі Боржник, зобов`язань за угодами-приєднання до:

1.1.1. розділу 3.2.8. Кредит КУБ мов та правил надання банківських послуг, далі Угода 1, по сплаті:

а) процентної ставки за користування кредитом за період користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2. Угоди 1 перші 6 місяців 1,6 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,4 % від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту; Проценти за користування кредитом у разі виникнення простроченнях зобов`язань за кредитним договором: 4,0% від суми простроченої заборгованості

б) кредиту у розмірі 500 000 (п"ятсот тисяч) грн.

Якщо під час виконання Угоди 1 зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 1 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібно.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов"язань за Угодою 1 в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності (п.1.2.).

У випадку невиконання боржником зобов"язань за Угодою 1, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.1.5.).

Права та обов`язки сторін передбачені розділом 2 договорів поруки. Зокрема, поручитель приймає на себе зобов`язання, зазначені в направленій кредитором вимозі згідно п.п.2.1.2 п.2.1 цього договору.

У випадку невиконання боржником якого - небудь зобов"язання, передбаченого п.1.1. цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного зобов"язання. Ненаправлення кредитром вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов"язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов"язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобв"язань за Угодою 1, незалежно від факту направлення чи неправлення кредитором поручителю передбаченої цим пунктом вимоги ( п.2.1.2)

Згідно з п.4.1. сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п"ятнадцять) років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов"язань за Угодою 1 цей договір припиняє свою дію.

Однак станом на 23.06.2022, ні боржник, ні поручитель зобов"язання за кредитним договором від 13.04.2021 не виконали, що стало підставою для звернення позивача за захистом порушеного права до господарського суду.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Предметом розгляду за цим позовом є стягнення заборгованості за кредитним договором, сторонами якого є суб`єкт господарювання. Крім цього, позивачем заявлена позовна вимога до поручителя, який є фізичною особою, що уклала правочин в забезпечення виконання зобов`язання відповідача (суб`єкта господарської діяльності). За таких обставин, враховуючи приписи статей 4, 20, 45 ГПК України, позовна вимога заявлена до фізичної особи належить розгляду також у порядку господарського судочинства.

Згідно із ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як визначено в ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ГК України, господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 ГК України, укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції, що визначено в ч. 1 ст. 640 ЦК України.

За приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Як встановлено в ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом частин 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Пунктом 1 ст.530 Цивільного кодексу України обумовлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Пунктом 2 ст. 614 Цивільного кодексу України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання. Відповідач доказів належного виконання своїх зобов"язань не надав, доводи позивача не спростував.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Частиною 4 статті 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до приписів ст. ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Частина 1 статті 543 Цивільного кодексу України визначає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновок суду.

Суд встановив факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування кредитом, тому вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом обґрунтовані.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачів солідарно 41666 грн 67 коп. заборгованості за кредитом, 555 грн 55 коп. - заборгованості за відсотками, 26096 грн 66 коп. - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2481 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №ZZ422B108B від 02 червня 2022 року.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір в сумі 2481 грн 00 коп. суд покладає на відповідачів порівну.

Керуючись ст. 8, 124, 129 Конституції України, статтями 2,129, 233, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західторг ІФ" та ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором №б/н від 13.04.2021 в сумі 68318 грн 88 коп. задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західторг ІФ", вул. О. Довженка, буд.5-А, кв. 7, м. Івано-Франківськ, 76005 (код 40374602) та ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" ,вул.Грушевського,1Д, м.Київ,01001 (код 14360570) 41666 (сорок одну тисячу шістсот шістдесят шість) грн 67 коп. заборгованості за кредитом, 555 (п"ятсот п"ятдесят п"ять) грн 55 коп. - заборгованості за відсотками, 26096 (двадцять шість тисяч дев"яносто шість) грн 66 коп. - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західторг ІФ", вул. О. Довженка, буд.5-А, кв. 7, м. Івано-Франківськ, 76005 (код 40374602) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", вул.Грушевського,1Д, м.Київ,01001 (код 14360570) 1240 (одну тисячу двісті сорок ) грн 50 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", вул.Грушевського,1Д, м.Київ,01001 (код 14360570) 1240 (одну тисячу двісті сорок) грн 50 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.08.2022

Суддя Т. В. Максимів