ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2022м. ДніпроСправа № 904/1473/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Гудова Олександра Миколайовича, м. Дніпро

до ОСОБА_1 , м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 203 364,63 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Гудов Олександр Миколайович звернувся 09.06.2022 до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Парахіної Олени Анатоліївни заборгованості в сумі 203364,63 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить покласти на відповідачку.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачкою зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати поставленого їй товару за видатковою накладною № 1 від 01.12.2021 згідно з договором купівлі-продажу від 01.12.2021.

Ухвалою суд від 14.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; відповідачці для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання цієї ухвали.

21.06.2022 від Фізичної особи-підприємця Гудова Олександра Миколайовича до суду надійшла заява про забезпечення позову, яку ухвалою суду від 22.06.2022 повернуто заявникові.

30.06.2022 Фізична особа-підприємець Гудов Олександр Миколайович вдруге звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать Фізичній особі-підприємцю Парахіній Олені Анатоліївні, в задоволенні якої ухвалою суду від 01.07.2022 відмовлено.

24.06.2022 відповідачка подала до суду заяву про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

В обґрунтування поданої заяви відповідачка зазначає, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки 16.05.2022 (до подання позову до суду) Фізична особа-підприємець Парахіна Олена Анатоліївна припинила підприємницьку діяльність. На підтвердження зазначеного факту до заяви долучено копії паспорту, ІПН та податкової декларації відповідачки за 2022 рік, скріншот із додатку Дія.

Заява відповідачки про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, судом встановлено, що господарські взаємовідносини сторін виникли на підставі укладеного між ними договору купівлі-продажу товару від 01.12.2021. Підприємницька діяльність відповідачки була припинена за її власним рішенням 16.05.2022, про що свідчить реєстраційний запис № 001013688 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, оскільки остання не перестає існувати.

Зазначений висновок відповідає висновку Верховного Суду України у його постанові від 04.12.2013 у справі № 6-125цс13, з яким погодилася Велика Палата Верховного Суду у її постанові від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144 цс 18) (п. 38).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.

Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Такі висновки відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144 цс 18) (п.п. 72, 38).

Своїм правом на подання відзиву відповідачка не скористалась.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Фізичною особою-підприємцем Гудовим Олександром Миколайовичем (далі - продавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Парахіною Оленою Анатоліївною (далі - покупець, відповідачка) був укладений договір купівлі-продажу від 01.12.2021 (далі - договір).

Згідно з пунктом 1.1 договору продавець зобов`язався передати на умовах цього договору у власність покупця товар згідно з накладною № 1 від 01.12.2021 (далі - товар), а покупець зобов`язався прийняти товар та сплатити його повну вартість на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1.2 договору визначено, що ціна товару становить 487220,00 грн та сплачується покупцем продавцю згідно з умовами договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору продавець зобов`язаний передати покупцеві товар протягом трьох робочих днів з моменту підписання цього договору. Доставка товару здійснюється на умовах ЕХW (склад постачальника) (ІНКОТЕРМС 2010).

Приймання-передача товару оформлюється відповідною накладною, яка підписується сторонами в 2-х оригінальних примірниках: один примірник - покупцю, інший примірник - продавцю (п. 2.2 договору).

За умовами пункту 3.1 договору сплата вартості товару за попередньо досягнутою згодою сторін здійснюється з відстрочкою платежу. За взаємною згодою сторін відстрочка платежу за товар становить три місяці з моменту підписання договору.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором відповідно до чинного законодавства та умов цього договору.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє один рік, враховуючи умови пункту 3.1 цього договору, але у будь-якому випадку до моменту виконання грошових зобов`язань покупцем.

За видатковою накладною № 1 від 01.12.2021 до договору (далі - спірна видаткова накладна) позивач передав відповідачці товар на загальну суму 487220,00 грн (а.с. 7 - 12).

Згідно з платіжним дорученням № 236 від 13.05.2022 на суму 283855,37 грн відповідачка здійснила часткову оплату отриманого від позивача товару, у зв`язку з чим залишок не сплаченої суми за спірною видатковою накладною становить 203364,63 грн (487220- 283855,37 = 203364,63) (а.с. 17).

Наявна заборгованість й стала причиною виникнення спору.

Предметом доказування є обставини, пов`язані з передачею позивачем у власність відповідачки товару за договором купівлі-продажу від 01.12.2021 та виконанням/невиконанням відповідачкою обов`язку щодо повної його оплати.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. (ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

За наявними у справі доказами позивач належним чином виконав своє зобов`язання за договором щодо передачі товару у власність відповідачки, у зв`язку з чим у відповідачки виникло зустрічне зобов`язання з оплати цього товару.

За приписом частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на умови пункту 3.1 договору та з урахуванням вимог статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку й закінчення перебігу строків відповідачка повинна була здійснити повну оплату вартості отриманого нею товару не пізніше 01.03.2022.

Отже, строк виконання відповідачкою зобов`язання з оплати є таким, що настав.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Доказів оплати залишку заборгованості за отриманий від позивача товар відповідачка суду не надала. Тому позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 203364,63 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачку в сумі 3050,47 грн.

Керуючись статями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Гудова Олександра Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 203364,63 грн - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Гудова Олександра Миколайовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) основний борг у сумі 203364,63 грн, судовий збір у сумі 3050,47 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.08.2022.

Суддя І.І. Колісник