РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.08.2022Справа № 904/234/22
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом Верхньодніпровської міської територіальної громади в особі Верхньодніпровської міської ради

до 1) Дніпровського державного аграрно-економічного університету в особі відокремленого структурного підрозділу - філії "Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету"

2) Міністерства освіти і науки України

3) Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях

4) Відділу освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації

про визнання права комунальної власності

При секретарі судового засідання: Габорак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Сагайдак А.В., представник за ордером серія АЕ №1142824 від 04.08.2022,

від відповідача-1: не з`явилися,

від відповідача-2: Кострійчук В.В.,

від відповідача-3: не з`явилися,

від відповідача-4: не з`явилися.

встановив:

Верхньодніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача-1: Дніпровського державного аграрно-економічного університету, в особі відокремленого структурного підрозділу - філії "Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського Державного аграрно-економічного університету", Відповідача-2: Міністерства освіти і науки України, Відповідача-3: Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, Відповідача-4: Відділу освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації про визнання права комунальної власності за Верхньодніпровською міською територіальною громадою в особі Верхньодніпровської міської ради на нерухоме майно, комплекс будівель і споруд загальною площею 1000,2 кв.м., до якого входять: частина приміщення будівлі "А-1" загальною площею 857,2 кв.м., - ганок "а3-1" загальною площею 13,7 кв.м., - гараж "Б-1" загальною площею 93,3 кв.м., - прибудова "Б1-1" загальною площею 27,8 кв.м., - вбиральня "Г-1" загальною площею 8,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхньодніпровськ, вул. Дидишка, 3.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2022 у справі №904/234/22 передано за територіальною підсудністю на розгляд Господарському суду міста Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В) матеріали справи № 904/234/22 за позовом Верхньодніпровської міської ради до Відповідача-1: Дніпровського державного аграрно-економічного університету, в особі відокремленого структурного підрозділу - філії "Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського Державного аграрно-економічного університету", Відповідача-2: Міністерства освіти і науки України, Відповідача-3: Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, Відповідача-4: Відділу освіти Верхньодніпровської районної державної адміністрації, про визнання права комунальної власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2022 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

13.05.2022 на електронну пошту суду від позивача надійшло повідомлення про направлення заяви про усунення недоліків поштою.

17.05.2022 до канцелярії суду від позивача надійшли супровідний лист з позовною заявою з усуненими недоліками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Підготовче засідання у справі призначено на 14.06.2022

08.06.2022 на електронну пошту суду від Верхньодніпровської міської ради надійшла заява про розгляд без участі представника.

09.06.2022 електронну пошту суду від Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2022 заяву Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції повернуто заявнику без розгляду.

14.06.2022 на електронну пошту суду від філії "Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету" надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву.

У підготовче засідання 14.06.2022 представники учасників справи не з`явились, хоча про дату та час засідання повідомленні належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2022 відкладено підготовче засідання у справі на 05.02.2022 та зобов`язано відповідачів виконати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.05.2022 в частині: подання відзиву на позов, а також всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечення направлення позивачу копії відзиву на позов та доданих до нього документів (з наданням суду доказів на підтвердження такого направлення).

15.06.2022 до канцелярії суду від Верхньодніпровської міської ради надійшла заява вих. №1462/о/2-22 від 08.06.2022 про розгляд справи без участі представника. Також зазначено, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

17.06.2022 через систему "Електронний суд" від Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях надійшов відзив, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

22.06.2022 на адресу суду засобами поштового зв`язку від Верхньодніпровського фахового коледжу Дніпровського державного аграрно-економічного університету надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву.

29.06.2022 на адресу суду засобами поштового зв`язку від Міністерства освіти і науки України надійшов відзив.

01.07.2022 через систему "Електронний суд" від Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2022 відмовлено у задоволенні заяви Регіонального відділення фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У підготовче засідання 05.07.2022 не з`явились позивач та відповідач-1,3,4, хоча про дату та час засідання повідомленні належним чином. Суд протокольною ухвалою постановив відмовити у задоволенні клопотання відокремленого структурного підрозділу - філії "Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету" про продовження строку для подання відзиву. Представник відповідача-2 не заперечував щодо закриття підготовчого провадження та призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 26.07.2022.

15.07.2022 на електронну адресу суду від Верхньодніпровської міської ради надійшла заява без електронно цифрового підпису про розгляд справи без участі представника.

15.07.2022 на електронну адресу суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 задоволено заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

18.07.2022 на адресу суду від Верхньодніпровської міської ради надійшла відповідь на відзив.

19.07.2022 на адресу суду від Верхньодніпровської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

У судове засідання 26.07.2022 не з`явились позивач та відповідач-1,4, хоча про дату та час засідання повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 26.07.2022 Міністерством освіти і науки України подано додаткові документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2022 відкладено розгляд справи на 16.08.2022.

12.08.2022 на електронну адресу суду від відокремленого структурного підрозділу "Верхньодніпровський фаховий коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету" надійшла заява в якій просить суд здійснювати розгляд справи без участі представника. Також, зазначено, що підтримує позицію, яка викладена у відзивах Міністерства освіти і науки України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях у справі №904/234/22.

15.08.2022 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення доказів з додатками.

В судове засідання 16.08.2022 представники відповідача 1, 3 та 4 не з`явилися.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити. Також, заявлено судові витрати.

Представник відповідача 2 заперечував проти позову.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 2, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Рішенням Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області «Про безоплатну передачу майна (будівель та споруд) із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Верхньодніпровського району у комунальну власність Верхньодніпровської міської об`єднаної територіальної громади» №676-32/VII від 25.09.2020 вирішено передати безоплатно із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Верхньодніпровського району у комунальну власність Верхньодніпровської міської об`єднаної територіальної громади майно в особі Верходніпровської міської ради згідно з додатком 1.

Відповідно до додатку 1 (Перелік майна (будівель та споруд), спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Верхньодніпровського району у комунальну власність Верхньодніпровської міської об`єднаної територіальної громади) передено зокрема, комплекс будівель та споруд м. Верхньодніпровськ, вул. Дидишко, 3, балансоутримувач: відділ освіти ВРДА.

Як зазначено позивачем, даний комплекс будівель та споруд складається з нежитлової будівлі, в частині якої розміщена їдальня, а також прибудови ганків та козирка, господарчої будівлі, гаража та вбиральні.

Станом на дату подачі позову, перелічені в додатку 1 до рішення Верхньодніпровської районної ради об`єкти були прийняті у комунальну власність Верхньодніпровської міської об`єднаної територіальної громади в особі Верхньодніпровської міської ради, окрім комплексу будівель та споруд, який розташований за адресою - вул. Дидишка, 3 м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області.

Причиною не прийняття у комунальну власність Верхньодніпровської міської об`єднаної територіальної громади спірного майна є та обставина, що право комунальної власності та дане майно не визнається іншою юридичною особою - Дніпровським державним аграрно-економічним університетом в особі відокремленого підрозділу - філії "Верхньодніпровського фахового коледжу Дніпровського державного аграрно-економічного університету".

Позивачем зазначено, що суть даного спору полягає в тому, що в частині будівлі за адресою: м. Верхньодніпровськ, вул. Дидишка, 3, розташоване приміщення їдальні коледжу, що належить до державної власності.

Суб`єктом управління цього державного майна виступає Міністерство освіти і науки України, код структурної компоненти згідно з класифікатором державного майна - 109 «Об`єкти освіти і науки». Балансоутримувачем приміщення їдальні є Дніпровський державний аграрно-економічний університет в особі відокремленого підрозділу - філії "Верхньодніпровського фахового коледжу Дніпровського державного аграрно-економічного університету".

Через невизнання коледжем права міської ради на спірне майно, не можливо виконати рішення Верхньодніпровської районної ради Дніпропетровської області від 25.09.2020 №676-32/VII «Про безоплатну передачу майна (будівель та споруд) із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Верхньодніпровського району у комунальну власність Верхньодніпровської міської об`єднаної територіальної громади» .

Позивачем до позовної заяви долучено технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за адресою: вул. Дидишка №3, місто Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області виготовлений 23.11.2021. Та, зазначає, що згідно технічного паспорту загальна площа даного комплексу становить 1267 кв.м:

- 266,8 кв.м - загальна площа їдальні до якої входять: прибудова «а-1» площею 76,7 кв.м, приміщення їдальні площею 187,7 кв.м, ганок «а1-1» площею 2,4 кв.м

- 100,2 кв.м - загальна площа забудови комплексу будівель і споруд без врахування площі їдальні, до якої входять: приміщення будівлі «А-1» площею 857,2 кв.м, ганок «а3-1» площею 13,7 кв.м, гараж «Б-1» площею 93,3 кв.м, прибудова «Б1-1» площею 27,8 кв.м, вбиральня «Г-1» площею 8,2 кв.м.

Також, позивач зазначає, що він позбавлений набути право комунальної власності згідно закону на іншу частину майна, комплексу будівель та споруд, яке не перебуває в державній власності.

У зв`язку з вищезазначеним, позивач просить суд визнати права комунальної власності за Верхньодніпровською міською територіальною громадою в особі Верхньодніпровської міської ради на нерухоме майно, комплекс будівель і споруд загальною площею 1000,2 кв.м., до якого входять: частина приміщення будівлі "А-1" загальною площею 857,2 кв.м., ганок "а3-1" загальною площею 13,7 кв.м., гараж "Б-1" загальною площею 93,3 кв.м., прибудова "Б1-1" загальною площею 27,8 кв.м., вбиральня "Г-1" загальною площею 8,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхньодніпровськ, вул. Дидишка, 3.

Відповідно до статті 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.

Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно з п. 10 Розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» з набранням чинності цим Законом майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст.

Майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні та обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об`єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч.1 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Так, керуючись статтями 43, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності », «Положенням про порядок передачі об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Верходніпровського району» затвердженого рішенням сесії районної ради №621-30/VII від 24 квітня 2020 року, враховуючи висновки та рекомендації постійної комісії районної ради з питань промисловості, будівницва, транспорту, зв`язку, розвитку підприємництва, комунальної власності, житлово-комунального господартва, побутового, торговельного обслуговування населення, Верхньодніпровською районною радою Дніпропетровської області (сьоме скликання тридцять другої сесії) прийнято рішення «Про безоплатну передачу майна (будівель та споруд) із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Верхньодніпровського району у комунальну власність Верхньодніпровської міської об`єднаної територіальної громади» №676-32/VII від 25.09.2020 відповідно до якого вирішено передати безоплатно із спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Верхньодніпровського району у комунальну власність Верхньодніпровської міської об`єднаної територіальної громади майно в особі Верходніпровської міської ради згідно з додатком 1.

Відповідно до додатку 1 (Перелік майна (будівель та споруд), спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Верхньодніпровського району у комунальну власність Верхньодніпровської міської об`єднаної територіальної громади) передено зокрема, комплекс будівель та споруд м. Верхньодніпровськ, вул. Дидишко, 3, балансоутримувач: відділ освіти ВРДА.

Листом №836/01 від 01.07.2021 відділ освіти Верходніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області звернувся до Верходніпровської міської ради, в якому просив останнього прийняти майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Верходніпровського районну у спільну власність Верхньодніпровської міської територіальної громади, а саме: комплексу будівель та споруд за адресою: м. Верхньодніпровськ, вул. Дидишко, 3, який знаходиться на балансі відділу освіти Верходніпровської районної державної адміністрації. Також, зазначено, що станом на поточну дату Верходніпровською міською радою не прийнято рішення про прийняття комплексу будівель та споруд за адресою: м. Верхньодніпровськ, вул. Дидишко, 3 у комунальну власність Верхньодніпровської міської територіальної громади. У зв`язку з неповною передачею майна, яке знаходилось на балансі Відділу освіти райдержадміністрації, а саме комплексу будівель та споруд за адресою: м. Верхньодніпровськ, вул. Дидишко, 3, первісною вартістю - 255781,0 грн., залишковою вартістю - 1637,0 грн., Відділ освіти не може подати до УДКС Дніпропетрорвської області ліквідаційний баланс, що унеможливлює припинення юридичної особи у встановлені терміни.

Також, в матеріалах справи наявний лист відокремленого структурного підрозділу "Верхньодніпровського фахового коледжу Дніпровського державного аграрно-економічного університету" №320 від 24.11.2021 в якому повідомлено позивача про те, що згідно витягу з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна від 01.11.2021 року №25560 приміщення їдальні, яка знаходиться за адресою: м. Верхньодніпровськ, вул. Дидишко, 3 належить до державної власності - суб`єкт управління - Міністерство освіти і науки України, код структурної компоненти згідно класифікатором державного майна - 109 об`єкти освіти і науки, балансоутримувач - Дніпровський державний аграрно-економічний університет Верхньодніпровського коледжу ДДАЕУ. Та, просили врахувати вказані документи під час підготовки проектів рішень, також довести їх зміст до відома депутатів міської рди на найближчій сесії до початку голосування.

Відповідно до даних автоматизованої системи «Юридичні особи», а саме Відомості про державне майо (нерухоме майно державних підприємств, їх об`єднань, установ та організацій) станом на 25.07.2022 їдальня площею 208,7 кв.м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., Верходніпровський р-н, м. Верхньодніпровськ, вул. Дидишка, 3 є об`єктом державної власності (Об`єкти освіти і науки) та балансоутримувачем державного майна є Верхньодніпровський коледж ДДАЕУ.

Також, в матеріалах справи наявний наказ Міністрества освіти і науки України №1338 від 03.10.2017 «Про закріплення державного майна за Дніпропетровським державним аграрно-економічних університетом», відповідно до якого закріплено на праві господарського відання за Дніпропетровським державним аграрно-економічних університетом нерухоме державне майно, зазначено у додатку до цього наказу.

Зокрема, згідно додатку до наказу Міністрества освіти і науки України №1338 від 03.10.2017 за Верхньодніпровським коледжом закріплено: їдальня за адресою: Дніпропетровська обл., Верходніпровський р-н, м. Верхньодніпровськ, вул. Дидишка, 3 площею 208,7 кв.м та туалет за адресою: Дніпропетровська обл., Верходніпровський р-н, м. Верхньодніпровськ, вул. Дидишка, 3 площею 8,2 кв.м.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що ним визнається право державної власності на частину приміщення будівлі в якій розміщена їдальня коледжу площею 208,7 кв.м.

Крім того, позивач просить суд визнати право комунальної власності на частину майна комплексу будівель та споруд, яке не перебуває в державній власності.

Тобто, фактично позивачем подано позов в якому просить суд здійснити поділ об`єкта нерухомого майна.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що прийняття оспорюваного майна в комунальну власність Верхньодніпровської міської територіальної громади повинно бути здійснено на сесії Верхньодніпровської міської територіальної громади з прийняттям відповного рішення.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно частин 1, 2 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються зі статтею 20 Господарського кодексу України, визначено способи захисту прав та інтересів, одним з яких є визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси, зокрема, суб`єкта господарювання (ч. 2 ст. 20 ГК України).

Згідно зі статтею 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Частиною 2 статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 5 ГПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з системного аналізу ст. ст.15, 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України та ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Тобто, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних законом інтересів покладено саме на позивача.

Згідно роз`яснень, викладених в п.11 постанови Пленуму Верховного України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року за №14, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод і інтересів, а також у разі звернення до суду органів чи осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або держави та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Отже, відсутність права та охоронюваного законом інтересу у позивача або недоведеність факту його порушення є підставою для відмови у позові.

Тобто, в даній справі наявне невизнання права комунальної власності в частині (державного майна - їдальні) в якій позивач не просить захистити (задовольнити), тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів позивача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ч.1 ст. 79, ст.ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 18.08.2022 року.

Суддя С.М. Мудрий