ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3634/21

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Когтіна Є.Д. розглянув у судовому засіданні

позовну заяву Фізичної особи-підприємця Одинець Аліни Костянтинівни, м. Біла Церква Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», м. Київ

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) приватного нотаріуса Бригіди Володимира Олександровича, м.Київ

2) приватного виконавця Крегула Івана Івановича, м. Вишгород Київської області

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконання

Учасники справи у судове засідання не з`явились

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

1.1. 07.12.2021 до Господарського суду Київської області (далі суд) засобами поштового зв`язку звернулась Фізична особа-підприємець Одинець Аліна Костянтинівна (далі ФОП Одинець А.К., позивач) із позовною заявою б/н від 07.12.2021 (вх. №3584/21 від 09.12.2021) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі ТОВ «Бізнес позика», відповідач) про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за №14525 від 22.06.2021 про звернення стягнення з ФОП Одинець А.К. на користь ТОВ «Бізнес позика» заборгованості за кредитним договором №129473-КС-001 від 14.08.2020 на суму 91 494,08грн. Крім того, позивач просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позовну заяву обґрунтовує ст.ст. 88, 89 Закону України «Про нотаріат», гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 та вказує на те, що: позивач не підписувала кредитний договір на підставі якого вчинений виконавчий напис; відповідний договір не посвідчений нотаріусом; вимоги ТОВ «Бізнес позика» не є безспірними у розумінні ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

1.2. Інших заяв по суті справи, визначених у ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), від учасників справи до суду не надходило.

1.3. 08.08.2022 у судове засідання представник позивача та приватний нотаріус Бригіда В.О. не з`явились, проте, засобами електронного зв`язку надіслали до суду заяви (вх. №8913/22 від 20.07.2022; вх. №863/22 від 04.08.2022) про розгляд справи без їх участі, які суд на підставі ст. 42 ГПК України вважає за можливе задовольнити.

1.4. Водночас, у судове засідання також не з`явились представники ТОВ «Бізнес позика» та приватний виконавець Крегул І.І., про причини неявки суд не повідомили, про час та місце проведення судового засідання були проінформовані належним чином та своєчасно (т. 1 а.с. 135). Водночас, явка обов`язковою судом не визнавалась, а тому ураховуючи положення ст. 42 ГПК України, суд визнав за можливе здійснити розгляд справи без участі представників вказаних осіб.

2. Процесуальні дії суду та результати вирішення заяв/клопотань учасників справи з процесуальних питань

2.1. Ухвалою суду від 14.12.2021, зокрема: відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 07.02.2022; залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Бригіду Володимира Олександровича (далі приватний нотаріус, третя особа-1) та приватного виконавця Крегула Івана Івановича (далі приватний виконавець, третя особа-2); залишено без задоволення клопотання ФОП Одинець А.К. про витребування доказів, яке міститься у п. 2 резолютивної частини позовної заяви.

На підставі ст.ст. 177, 183 ГПК України судом відкладено підготовче засідання на 14.03.2022 та продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, про що постановлено відповідну ухвалу від 07.02.2022.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05:30год 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому, відповідними нормативно-правовими актами продовжено до 23.08.2022.

З урахуванням зазначеного та веденням активних бойових дій на території м. Києва та Київської області, підготовче засідання, призначене на 14.03.2022, не відбулось.

Ухвалою суду від 20.04.2022, зважаючи на ч. 7 ст. 4 ГПК України та ч.ч. 1, 2 ст. 122 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», призначено у даній справі підготовче засідання на 16.05.2022.

Ухвалою суду від 16.05.2022, зокрема: залишено без задоволення клопотання позивача про витребування доказів б/н б/д (вх. №4168/22 від 21.03.2022) та про відкладення розгляду справи б/н від 12.05.2022 (вх. №5086/22 від 12.05.2022); оголошено перерву у підготовчому засіданні до 20.06.2022; витребувано від приватного нотаріуса відповідний виконавчий напис та документи на підставі яких він вчинявся.

У відповідності до ст. 183 ГПК України у підготовчому засіданні оголошувалась перерва до 11.07.2022, про що судом постановлено відповідну протокольну ухвалу від 20.06.2022.

2.2. Ухвалою суду від 11.07.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 08.08.2022.

2.3. За результатами судового засідання 08.08.2022 судом ухвалено рішення.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

3.1. Із змісту договору про надання кредиту №129473-КС-001 від 14.08.2020 (далі Договір) сторонами якого є ТОВ «Бізнес позика» (кредитодавець) та ФОП Одинець А.К. (позичальник) вбачається, що кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 50 000,00грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям (т. 1 а.с. 125).

Відповідно до п. 2 Договору: строк кредиту 16 тижнів; процентна ставка в день 1,12883728, фіксована; строк дії договору до 04.12.2020; загальна вартість наданого кредиту 92 400,00грн.

Як зазначено у Договорі, зокрема, позичальник надав дозвіл кредитодавцю на збір, обробку, зберігання та поширення його персональних даних з метою оцінки його платоспроможності, забезпечення виконання зобов`язань за цим договором.

У п. 11 Договору містяться, зокрема, реквізити ФОП Одинець А.К., а саме, адреса проживання, серія та номер паспорту та ідентифікаційний податковий номер.

Відповідно до довідки ТОВ «Бізнес позика» №129473-КС-001 від 14.06.2021, кредитодавець підтвердив, що: клієнт Одинець А.К. був ідентифікований ТОВ «Бізнес позика»; заявка на кредит подана 14.08.2020 о 14:46:49год.; акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором) ідентифікатор відправлений позичальнику 14.08.2020 о 18:01:18год, ідентифікатор введено позичальником/відправлено кредитору 14.08.2020 о 18:01:47год, перерахування грошових коштів позичальнику 14.08.2020 о 18:17:15год (т. 1 а.с. 127).

У виписці з рахунка боржника, яким є ФОП Одинець А.К., наданої ТОВ «Бізнес позика» зазначено, що заборгованість позичальника перед кредитодавцем складає 46 916,30грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 43 927,78грн прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (т. 1 а.с. 126).

3.2. 14.06.2021 ТОВ «Бізнес позика» подано до приватного нотаріуса заяву №198623 про вчинення виконавчого напису на підставі відповідного Договору (т. 1 а.с. 124).

22.06.2021 приватним нотаріусом на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі КМУ) від 29.06.1999 №1172, вчинено виконавчий напис за №14525 про звернення стягнення з ФОП Одинець А.К. (боржник) на користь ТОВ «Бізнес позика» (стягувач) заборгованості за кредитним договором №129473-КС-001 від 14.08.2020 у розмірі 90 844,08грн, за період з 11.09.2020 по 31.05.2021. За вчинення цього виконавчого напису із боржника на користь стягувача підлягає стягненню плата у розмірі 650,00грн. Загальна сума, що підлягає стягненню становить 91 494,08грн (т. 1 а.с. 123).

3.3. 22.07.2021 приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66172948 на підставі вищевказаного виконавчого напису (т. 1 а.с. 11-12).

3.4. 25.10.2021 позивач засобами поштового зв`язку звернулась до відповідача із заявою, в якій зазначила, що не визнає вимог ТОВ «Бізнес позика» у розмірі 90 844,08грн та запропонувала останньому звернутись до суду (т. 1 а.с. 16-17). Доказів реагування відповідачем на вказану заяву учасниками справи суду надано не було.

4. Щодо порушеного права

Вважаючи, що відповідний виконавчий напис вчинений із порушенням вимог законодавства, позивач звернувся із даним позовом до суду.

5. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

5.1. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зокрема, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою стаття 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Підпунктом 3.2 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 №1172 (далі Перелік).

Відповідно до п. 1 Переліку (у редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису на підставі нотаріально посвідчених угод, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Отже, для одержання виконавчого напису у зазначеному порядку відповідна особа, зобов`язана подати нотаріусу оригінал саме нотаріально посвідченого договору.

Водночас, із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Бізнес позика» звертаюсь із відповідною заявою до приватного нотаріуса, надало останньому копію Договору, а не нотаріально посвідчений оригінал, що прямо суперечить п. 1 Переліку. Доказів протилежного суду надано не було.

5.2. Водночас, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі перевіряються доводи боржника у повному обсязі й установлюється, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі верховного суду від 19.01.2022 у справі № 554/132/20).

Крім того, суд зазначає, що у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 522/8685/18).

Так, із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Бізнес позика» надало приватному нотаріусу вимогу №260364 від 01.06.2021, адресовану ФОП Одинець А.К., в якій відповідач повідомив позивача про наявну у нього заборгованість у розмірі 90 844,08грн та яку просив сплатити на відповідні реквізити. При цьому, відповідач у вказаному документів зазначив, якщо протягом семиденного терміну з моменту відправлення цього повідомлення, або з моменту отримання (у разі його отримання) позичальник не відправить кредитору письмові заперечення щодо суми заборгованості, остання буде вважатись погодженою до стягнення у примусовому порядку (безспірною).

Водночас, ТОВ «Бізнес позика» не надано приватному нотаріусу будь-яких доказів направлення (отримання) вказаного документу до позивача, що свідчить про порушення прав ФОП Одинець А.К. як позичальника в частині надання ним заперечень щодо суми заборгованості, наявності взагалі договірних відносин із кредитодавцем тощо. Доказів протилежного учасниками справи суду надано не було.

Проаналізувавши зазначені обставини у своїй сукупності,суд дійшов висновку, що приватним нотаріусом під час вчинення виконавчого напису не дотримано порядок його вчинення, а вимоги ТОВ «Бізнес позика» не є безспірними у розумінні ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

5.3. Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, про обґрунтованість позовних вимог ФОП Одинець А.К., у зв`язку із чим наявні підстав для визнання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №14525 від 22.06.2021, таким, що не підлягає виконанню.

6. Щодо судових витрат

6.1. Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи зазначене та те, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ФОП Одинець А.К. у повному обсязі, судовий збір у розмірі 2 270,00грн покладається на відповідача.

6.2. Разом із цим, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 124 ГПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Заявами по суті справи, зокрема, є позовна заява (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідно до попереднього розрахунку суми судових витрат, долученого позивачем до свого позову, ФОП Одинець А.К. очікує понести судові витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу у розмірі 9 650,00грн.

Водночас, ч. 8 ст. 129 ГПК України, зокрема, передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, проаналізувавши надані ФОП Одинець А.К. докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, 03.08.2021 між адвокатом Малиневським П.П. (адвокат) та ФОП Одинець А.К. (клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги №03/08-1 (далі Договір), відповідно до п. 1 якого за цим договором адвокат зобов`язується надати клієнту правничу допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (т. 1 а.с. 19).

Правнича допомога може включати в себе складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, захист прав, свобод і законних інтересів, а також інші види адвокатської діяльності, що не заборонені законом (п. 2).

За змістом п.4 Договору, зокрема, розмір винагороди (гонорару) адвоката встановлюється за домовленістю сторін.

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 8).

Відповідно до розрахунку суми гонорару за правничу допомогу від 03.08.2021, адвокатом, згідно Договору, надається клієнту правнича допомога: складання адвокатського запиту до приватного виконавця про надання копії виконавчого документа та пов`язаних з ним документів (ВП №66172948) 600,00грн; направлення адвокатського запиту приватному виконавцю (ВП №66172948) 175,00грн; складання заяви до ТОВ «Бізнес позика» про невизнання вимог та пропозицію звернутися до суду 2 000,00грн; направлення до відповідача заяви про невизнання вимог та пропозиція звернутись до суду 175,00грн; складання позовної заяви про визнання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №14525 від 22.06.2021, таким, що не підлягає виконанню 6 000,00грн; направлення копії позовної заяви з додатками учасникам справи 700,00грн. Загальна вартість послуг 9 650,00грн. При цьому, у зазначеному розрахунку вказано, що останній є підставою для оплати (т. 1 а.с. 23).

У свою чергу, ФОП Одинець А.К. сплачено адвокату грошові кошти у загальному розмірі 9 650,00грн, що підтверджується відповідним банківськими квитанціями від 05.08.2021 на суму 2 175,00грн, від 09.08.2021 на суму 6 175,00грн, від 02.12.2021 на суму 1 300,00грн (т. 1 а.с. 24-26).

6.3. Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України, зокрема, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Так, ч. 3 ст. 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

При цьому, ч.ч.5, 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, 26.07.2022 засобами поштового зв`язку відповідачем направлено до суду клопотання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу до 2 000,00грн. В обґрунтування свого клопотання зазначив про те, що: справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не є складаними та не вимагають вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складення великої кількості процесуальних документів; судова практика у такій категорії справ ж сталою; формування правової позиції при підготовці позову, направлення адвокатських запитів, складання позовної заяви та підготовка письмових клопотань не вимагала від представника позивача надмірного обсягу юридичної і технічної роботи; відповідачем не подавались будь-які заяви по суті справи, а відтак, у даній справі відсутня змагальність сторін; вартість послуг адвоката є необґрунтовано завищеною та неспівмірною із часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи, значенням справи для учасників.

Ураховуючи зазначене та обставини, встановлені у цьому рішенні, судом береться до уваги те, що: справа про визнання виконавчого напису не є складною, з огляду на установлену судову практику із даного питання; загальна поведінка представника під час розгляду даної справи (явка у судове засідання, кількість поданих клопотань та результат їх розгляду тощо); направлення адвокатських запитів здійснювалось на електронні пошти відповідних учасників справи, що не потребувало додаткового часу та коштів для оформлення документів, визначених засобами поштового зв`язку.

При цьому, за наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

З огляду на викладене, суд вважає, що вартість послуг адвоката є завищеною, а отже, прийнятною сумою за надання відповідних послуг є 2 000,00грн.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 120-121 Кодексу, ст.ст. 7, 20, 42, 46, 73-74, 77-80, 86, 126, 129, 236-238, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати виконавчий напис від 21.06.2021 №14525, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, таким, що не підлягає виконанню.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 13, офіс 524, ідентифікаційний код 41084239) на користь Фізичної особи-підприємця Одинець Аліни Костянтинівна ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2 270,00грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.) та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн (дві тисячі грн 00 коп.).

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 18.08.2022.

Станом на 18.08.2022 рішення законної сили не набрало.