ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/417/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.,

секретаря судового засідання: Стретович Н.К.

за участю представників сторін:

- від позивача: Яковчук О.Д., довіреність від 28.04.2022; Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії РН №1559 від 31.01.2019 (в режимі відеоконференції)

- від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ) в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" (м. Львів)

до Приватного акціонерного товариства "Ушицький комбінат будівельних матеріалів" (Житомирська область, Коростенський район, с. Гулянка)

про стягнення 125500,00 грн

В засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

До Господарського суду Житомирської області надійшла позовна заява АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" про стягнення з ПАТ "Ушицький комбінат будівельних матеріалів" 125500,00 грн штрафу за невірно зазначену в накладній масу вантажу.

В обгрунтування вказаної позовної заяви зазначено, що відповідачем неправильно зазначено у накладній масу вантажу, тому на підставі ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України нараховано штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати на всю відстань перевезення.

Ухвалою від 28.06.2022 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі; постановив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначив судове засідання на 27.07.2022 о 10:00 (а. с. 49).

Ухвалою від 27.07.2022 господарський суд відклав розгляд справи по суті у спрощеному позовному провадженні з тих підстав, що станом на дату судового засідання відповідач не отримав копію ухвали господарського суду від 28.06.2022 про відкриття провадження у справі (а. с. 61).

11.08.2022 на електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання від 11.08.2022 про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю повноважного представника в іншому судовому засіданні (а. с. 64 - 66), яке задоволено ухвалою господарського суду від 11.08.2022.

16.08.2022 до суду від позивача на вимогу суду надійшло пояснення від 16.08.2022 щодо договору про перевезення між сторонами та докази сплати за перевезення вантажу (а. с. 75 - 81).

17.08.2022 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із відрядженням повноважного представника (а. с. 82 - 85).

Ухвалою від 17.08.2022 господарський суд оголосив перерву в засіданні суду до 10:00 18.08.2022; витребував у позивача письмове пояснення щодо не виявлення розбіжностей у масі вантажу на станції відправлення, попередив відповідача про право суду на вжиття заходів процесуального примусу за ст. 131, 132, 135 ГПК України з метою припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства; постановив повідомити представника відповідача про дату і час засідання суду за таким номером телефону: (097) 662 - 32 - 69 (а. с. 89).

Як вбачається з довідки секретаря судового засідання від 17.08.2022, представника відповідача повідомлено про перерву в судовому засіданні за вказаним номером телефону (а. с. 94).

Присутня в засіданні суду представник позивача в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримала.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався; про дату і час судових засідань повідомлявся вчасно і належним чином.

Враховуючи, що явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву відповідно до вимог ст. 42 ГПК України є правом відповідача а не його обов`язком, суд вважає, неподання відзиву на позовну заяву не перешкоджає повному та всебічному розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи у спрощеному позовному провадженні, заслухавши в режимі відеоконференції повноважного представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов; оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

18.03.2022 відповідно до залізничної накладної №34658369 відповідач відправив вагони №№63009559, 63308159, 64623515, 64623556 зі станції Ушиця Південно-Західної залізниці. Відправником даних вагонів зазначено ПрАТ "Ушицький КБМ", вантаж - щебінь гранітний. Одержувач - ТзОВ "Паркбудтех", станція Персенківка Львівської залізниці (а. с. 13).

19.03.2022 на станції Здолбунів Львівської залізниці на підставі показників електронної тензометричної ваги та актів загальної форми №8110, 8111, 8112, 8113 від 19.03.2022 вагони були затримані для контрольного комісійного зважування на статичній вазі (а. с. 21 - 24).

Результати комісійного зважування зафіксовано у комерційному акті №350002/16 від 19.03.2022 де зазначено, що працівниками станції Здолбунів Львівської залізниці проведено контрольне комісійне зважування маси вантажу на 150 т залізничних вагах і виявлено:

- у вагоні №63009559 зазначено у перевізних документах маса нетто 70000 кг, в дійсності виявлено: маса нетто 74550 кг, маса брутто 97650 кг., тара з документу 23100 кг, вантажопідйомність вагона 70000 кг, що більше проти документа та вантажопідйомності на 4550 кг;

- у вагоні №63308159 зазначено у перевізних документах маса нетто 70000 кг, в дійсності виявлено: маса нетто 74500 кг, маса брутто 98000 кг., тара з документу 23500 кг, вантажопідйомність вагона 70000 кг, що більше проти документа та вантажопідйомності на 4500 кг;

- у вагоні №64623515 зазначено у перевізних документах маса нетто 70000 кг, в дійсності виявлено: маса нетто 74100 кг, маса брутто 98000 кг., тара з документу 23900 кг, вантажопідйомність вагона 70000 кг, що більше проти документа та вантажопідйомності на 4100 кг;

- у вагоні №64623556 зазначено у перевізних документах маса нетто 70000 кг, в дійсності виявлено: маса нетто 74200 кг, маса брутто 98100 кг., тара з документу 23900 кг, вантажопідйомність вагона 70000 кг, що більше проти документа та вантажопідйомності на 4200 кг (а. с. 15 - 17).

Враховуючи, що згідно з показниками ваги дані вагони навантажено понад норму, лишок вантажу забрано і вивезено відповідачем зі станції Здолбунів, що підтверджується розпорядженням керівника відповідача від 21.03.2022, вих. №19, дорученням від 21.03.2022, вих. №18, виданим начальнику навантажувального цеху Островському О.С. та розпискою вказаної посадової особи відповідача щодо отримання вантажу, вивезення його за межі території ст. Здолбунів та відсутності претензій до залізниці (а. с. 28 -30).

Позивач направив відповідачу претензію від 25.04.2022, вих № ДН-3-03/437 на загальну суму штрафу в розмірі 177840, 00 грн (а. с. 9, 10).

У відповіді на вказану претензію від 13.05.2022, вих. №64/22 відповідач звернув увагу позивача на завищену провізну плату (8892,00 грн), в той час, як провізна плата в залізничній накладній становить 6275,00 грн, тому розмір штрафу згідно з розрахунком відповідача має становити 125500,00 грн (а. с. 11, 12).

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначає, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності відомостей, зазначених ними у накладних, відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача як вантажовідправника штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати у сумі 125500,00 грн.

Як зазначено вище, відповідач правом на подання відзиву не скористався.

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував Господарський суд Житомирської області.

Перевезення вантажу згідно з ст. 908 ЦК України здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, які видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 ЦК України).

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони на підставі ст. 920 ЦК України несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

За змістом ч. 1, 5 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, а також додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до абз. 2 ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

За приписами ст. 3 Статуту залізниць України його дія поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під`їзні колії).

На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи (ст. 5 Статуту залізниць України).

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 23 Статуту залізниць України та п.1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 (з відповідними змінами й доповненнями), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України №542 від 20.08.2001, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за №798/5989).

В силу ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах.

Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником.

Оформлення накладної має здійснюватися за Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила №644).

Згідно з п. 2.1 Правил №644 відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. В додатку 3 до Правил №644 викладено пояснення щодо заповнення накладної.

Так, у графі 24 "Маса вантажу, визначена відправником", вказуються відомості про масу у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом).

У графі 26 зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/ відправником).

Згідно з п. 2.3 Правил №644, у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документів.

Як зазначено в п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 (із змінами та доповненнями), загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов`язаний зазначити в накладній.

Згідно з п. 7 Правил приймання вантажів до перевезення, маса вантажів, які перевозяться навалом насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.

Даний пункт кореспондується із Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, п. 1.1 яких визначено, що вантажі, які не потребують упакування, в залежності від фракційного складу перевозяться навалом або насипом. У перевізних документах на ці вантажі у графі "найменування вантажу" проставляється "Навалом" чи "Насипом".

Згідно з п. 28 вказаних Правил вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони) приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагону, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

За змістом ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно з ст. 105 Статуту залізниці вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

За змістом ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б одної з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, які виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

За п. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334 комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

Згідно з п. 4 Правил складання актів комерційні акти складаються: на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу; при вивантаженні на місцях не загального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього. У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона; на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом.

У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України штраф встановлено у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

3. Щодо обгрунтованості позовних вимог про стягнення 125500,00 штрафу.

Судом встановлено, що АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії надано відповідачу послуги з перевезення вантажу.

Згідно із накладною №34658369 (а. с. 13) відправником вказано ПрАТ Ушицький КБМ, одержувачем - ТзОВ "Паркбудтех", загальна маса вантажу - 77000, спосіб визначення маси - на вагонних вагах (150 т), заводський №652; на звороті цієї накладної вантажовідправником зазначено, серед іншого таке:

- у вагоні №63009559 - маса вантажу 70000 кг - провізна плата - 6275,00 грн;

- у вагоні №63308159 - маса вантажу 70000 кг - провізна плата - 6275,00 грн;

- у вагоні №64623515 - маса вантажу 70000 кг - провізна плата - 6275,00 грн;

- у вагоні №64623556 - маса вантажу 70000 кг - провізна плата - 6275,00 грн.

Тобто завантаження вказаних вагонів і визначення маси вантажу за вказаною накладною здійснив вантажовідправник; правильність відомостей про навантаження вагону підтверджено підписом представника відправника майстром Бур`янчуком Вадимом Миколайовичем у розділі 55 накладної шляхом накладення 18.03.2022 електронного цифрового підпису; маса вантажу визначена вантажовідправником без участі представників залізниці, завантаження проводилося силами та засобами вантажовідправника, що підтверджується відповідними відмітками у графах 24, 26, 28 перевізного документу.

У комерційному акті №350002/16 від 19.03.2022 зазначено, зокрема, таке

- у вагоні №63009559 зазначено у перевізних документах маса нетто 70000 кг, в дійсності виявлено: маса нетто 74550 кг, маса брутто 97650 кг., тара з документу 23100 кг, що більше проти документа та вантажопідйомності на 4550 кг;

- у вагоні №63308159 зазначено у перевізних документах маса нетто 70000 кг, в дійсності виявлено: маса нетто 74500 кг, маса брутто 98000 кг., тара з документу 23500 кг, що більше проти документа та вантажопідйомності на 4500 кг;

- у вагоні №64623515 зазначено у перевізних документах маса нетто 70000 кг, в дійсності виявлено: маса нетто 74100 кг, маса брутто 98000 кг., тара з документу 23900 кг, що більше проти документа та вантажопідйомності на 4100 кг;

- у вагоні №64623556 зазначено у перевізних документах маса нетто 70000 кг, в дійсності виявлено: маса нетто 74200 кг, маса брутто 98100 кг., тара з документу 23900 кг, що більше проти документа та вантажопідйомності на 4200 кг (а. с. 15 - 17).

Суд вважає комерційний акт № 350002/16 від 19.03.2022, який підписаний начальником станції Здолбунів Кіяшко В.Г., агентом комерційним Семенів О.В. та приймальником поїздів Васяніною О.О., таким, що складений у відповідності з п. 10 Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України від 28.05.2002 № 334 та є належним та допустимим доказом у справі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи

Частинами 1-3 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зі змісту ст. 118, 122 Статуту залізниць України вбачається, що вантажовідправники несуть відповідальність за неправильно зазначену, у тому числі, масу вантажу й відповідальність останніх настає лише за сам факт допущення такого порушення.

Отже, чинним законодавством імперативно покладено на вантажовідправника відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, що є основним перевізним документом, який підтверджує укладення договору перевезення вантажу.

Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 125500,00 грн штрафу (виходячи з такого розрахунку: 6275,00 х4 х5) є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

4. Стосовно сплаченого судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір відповідно до ст.129 ГПК України покладається на відповідача.

Тому слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Ушицький комбінат будівельних матеріалів" (11563, Житомирська область, Коростенський район, с. Гулянка, вул. Молодіжна, 18, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (79001, м. Львів, вул. Гоголя, 1, шифр 016):

- 125500,00 грн штрафу;

- 2481,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 19.08.22

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - АТ "Українська залізниця" на електронну адресу: /ua

3 - Регіональній філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" на електонну адресу:

4 - відповідачу на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1