ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2022 року м.Дніпро Справа № 904/214/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Мороза В.Ф.

секретар судового засідання Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2022 (прийняте суддею Васильєвим О.Ю., повне судове рішення складено 30.05.2022) у справі № 904/214/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Контрансис"

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"

третя особа без самостійних позовних вимог на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк"

про 1 088 074, 82 грн

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

ПрАТ "Контрансис" звернулось з позовом до ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 21.02.2022 а.с. 133-134, т. 2) про стягнення основного боргу у сумі 953 706, 00 грн, пені у сумі 47 685, 30 грн., 3% річних у сумі 28 717, 16 грн, інфляційних втрат у сумі 57 966, 36 грн.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2022 у справі № 904/214/21:

- уточнені позовні вимоги задоволено частково;

- стягнуто з відповідача - Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь позивача Приватного акціонерного товариства "Контрансис": 953 706, 00 грн. - основної заборгованості; 47 685, 30 грн. - пені; 57 966, 36 грн. - інфляційних втрат; 28 717, 15 грн. -3% річних та 16 321, 12 грн. витрат на сплату судового збору.

- в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з обставин несвоєчасної оплати поставленого позивачем відповідачу товару за договором поставки № 2419-ПУ-УМТС від 08.04.2016. Пеня за прострочення оплати товару задоволена судом у повному обсязі на підставі п. 6.7. договору; інфляційні втрати та 3% річних задоволено судом на підставі ст. 625 ЦК України. В задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення 0,01 коп. 3% річних, суд відмовив, як у необґрунтованих.

Щодо договору факторингу з регресом №КНА-Ф-4870 від 05.12.18 р. та всіх реєстрів до нього ПрАТ "МЗ "Лазер" (ПрАТ "Контрансис") переуступлено фактору - АТ "Перший Український міжнародний банк" права боржника ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" за видатковою накладною №0000016 від 10.02.2020 року на суму 442 464,00 грн.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2022 у справі № 904/214/21, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалите нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПрАТ "Контрансис" в повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на наступні обставини.

На думку відповідача, оскільки між позивачем та відповідачем укладеного договір факторингу, сталося відступлення права вимоги, АТ "ПУМБ" (фактор) змінює клієнта ПрАТ "Контрансис" як кредитор боржника ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", у зв`язку з чим фактору переходять відповідні права кредитора за договором № 2419-ПУ-УМТС від 08.04.2016, включаючи права на отримання вартості майна, виконаних робіт/наданих послуг, суми будь-яких штрафних санкцій та суми інших платежів за договором. За наведеного у позивача відсутнє право вимоги до відповідача як основного боргу, так і інших нарахувань за договором № 2419-ПУ-УМТС від 08.04.2016.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує. Позивач зазначає, що всупереч твердження Відповідача, право вимоги ПрАТ "Контрансис" за Договором факторингу з регресом № КНА-Ф-4870 від 06.12.2020 переуступлено АТ "ПУМБ" не в цілому за Договором поставки № 2419- ПУ-УМТС від 08.04.2016, а лише в межах складеної видаткової накладної № РН-0000016 від 10.02.2020 на суму 442 464,00 грн.

Окрім того, в межах розгляду даної справи судом першої інстанції було призначено судово-економічну експертизу. Згідно із висновком даної експертизи №3374/3375- 21/17258-17271 встановлено наступне. З урахуванням договору факторингу з регресом №КНА-Ф-4870 від 05.12.2018 та всіх реєстрів заборгованість ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" перед ПрАТ "Контрансис" за товар, поставлений відповідно до умов договору поставки від 08.03.2016 №2419-ПУ-УМТС за видатковими накладними №РН- 0000111 від 19.12.2019 - на суму 825 642,00 грн., № РН-0000016 від 10.02.2020 - на суму 442 464,00 грн. та №РН-0000023 від 10.04.2020 - на суму 128 064,00 грн.; в розмірі 975 829,20 грн. (як вказує ПрАТ "Контрансис" в уточненій заяві від 12.03.2021) документально не підтверджується.

Відповідно до договору факторингу з регресом №КНА-Ф-4870 від 05.12.2018 та всіх реєстрів до нього ПрАТ "МЗ "Лазер" переуступлено фактору - АТ "Перший Український міжнародний банк" права боржника ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" за видатковою накладною № РН-0000016 від 10.02.2020 на суму 442 464,00 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" перед ПрАТ "Контрансис" за товар, поставлений відповідно до умов договору поставки №2419-ПУ-УМТС від 08.03.2016 за видатковими накладними № РН-0000111 від 19.12.2019 та № РН-0000023 від 10.04.2020 складає 953 706,00 грн., в т.ч.: за видатковою накладною № РН-0000111 від 19.12.2019 - у сумі 825 642,00 грн.; за видатковою накладною № РН-0000023 від 10.04.2020 - у сумі 128 064,00 грн.

Третя особа своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась. Про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.07.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2022 у справі № 904/214/21; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 18.08.2022 о 15:00 год.

В судовому засіданні 18.08.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

08.04.2016 між ПрАТ "Макіївський завод "Лазер" (постачальник, в подальшому перейменовано на ПрАТ "Контрансис") та ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (покупець) укладено договір № 2419-ПУ-УМТС, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, код ГК (в подальшому "Продукція"), в асортименті, кількості, в строки, по ціні та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в даному договорі та специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору.

Згідно п. 4.7. датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на видатковій накладній.

Пунктом 4.8. встановлено, що обов`язки постачальника вважаються виконаними з моменту передання продукції у розпорядження покупця в узгоджене місце призначення поставки в належній якості, комплектності, асортименті, кількості, в строки, з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в договорі та специфікаціях до договору; обов`язки покупця вважаються виконаними з моменту прийняття та оплати поставленої продукції.

Відповідно до п. 5.4. (з урахуванням змін, узгоджених в додатковій угоді від 21.01.2019) розрахунки за продукцію, яка поставляється за цим договором, здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та при умові надання постачальником належним чином складеної податкової накладної та документів, передбачених розділом 4 цього договору; датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Згідно пункту 6.1. у випадку невиконання чи неналежного виконання будь-якою з сторін прийнятих на себе зобов`язань за даним договором, вона несе відповідальність перед іншою стороною у відповідності з вимогами чинного законодавства України, в тому числі, сплачує штрафні санкції.

В п.6.7. договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати продукції покупець за письмовою вимогою постачальника сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати від вартості своєчасно неоплаченої продукції, однак не більше 5% від вартості своєчасно неоплаченої продукції. (т.2, а.с.74-79).

В рамках виконання договору сторонами були складені та підписані: специфікація від 30.05.2019 на суму 200 058,00 грн.; специфікація від 10.06.2019 на суму 849 680,40 грн.; специфікація від 23.06.2019 на суму 97 908,00 грн.; специфікація від 26.06.2019 на суму 139 434,00 грн.; специфікація від 10.09.2019 на суму 675 000,00 грн. (т.2, а.с.88-92)

З матеріалів справи вбачається, що у період з 19.12.2019 по 10.04.2020 позивачем було поставлено відповідачу товару на загальну суму 1 396 170, 00 грн. (що підтверджується відповідними видатковими накладними №№ РН-0000111 від 19.12.2019 на суму 825 642,00 грн., РН-0000016 від 10.02.2020 на суму 442 464,00 грн. та РН-0000023 від 10.04.2020 на суму 128 064,00 грн., т.2, а.с.93-95).

Позивач зазначає, що враховуючи строк відстрочки платежів, передбачений п. 5.4. договору, кінцевими строками оплати поставленої продукції є: за видатковою накладною № РН-0000111 від 19.12.2019 по 24.02.2020 включно; за видатковою накладною № РН-0000023 від 10.04.2020 по 16.06.2020 включно. Недоплата зазначених накладних і стала підставою для звернення з позовом до суду. На зазначену заборгованість нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

З урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог від 21.02.2022 (а.с. 133-134, т. 2) видаткова накладна № РН-0000016 від 10.02.2020 на суму 442 464,00 грн. не є предметом розгляду у даній справі, так само як і оплата за нею.

В той же час, як зазначалось вище, заперечуючи проти задоволення вимог відповідач вказував, що 06.12.2018 між АТ "ПУМБ" та ПрАТ "Лазер" (ПрАТ "Контрансис") укладено договір факторингу з регресом №КНА-Ф-4870, а тому позивач не може заявляти вимоги з оплати за договором № 2419-ПУ-УМТС до відповідача.

06.12.2018 ПАТ "ПУМБ" (Банк/Фактор) та ПрАТ "МЗ "Лазер" (ПрАТ "Контрансис") укладено договір факторингу з регресом №КНА-Ф-4870, відповідно до умов якого фактор зобов`язався здійснювати факторингове фінансування клієнта за плату на умовах факторингу з регресом (п.1.1. договору) (т.1, а.с.200-216).

Відповідно до п.1.2. цього договору ліміт факторингового фінансування встановлюється в розмірі 24 000 000,00 грн. зі строком дії до 01 травня 2020 року.

Згідно п.1.3. договору право вимоги є відступленим клієнтом (набутим фактором) з моменту належного підписання реєстру, що містить таке право вимоги.

Внаслідок відступлення права вимоги фактор змінює клієнта як кредитора боржника, у зв`язку з чим до фактора переходять відповідні права кредитора за контрактом, включаючи права на отримання вартості майна (продукції)/виконаних робіт/наданих послуг, суми будь-яких штрафних санкцій (неустойок, штрафів, пені) та суми інших платежів за контрактом.

Відповідно до додатку №1 до договору факторингу з регресом №КНА-Ф-4870 від 06.12.2018 наведено перелік реквізитів боржників, що приймаються до факторингового фінансування, серед яких наявний договір поставки №2419-ПУ-УМТС від 08.04.2016, укладений з ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (т.1, а.с.217-219).

Згідно з реєстром №21 від 23.03.2020 (додаток №2 до договору факторингу з регресом №КНА-Ф-4870 від 06.12.2020) ПрАТ "МЗ "Лазер" переуступлено фактору - АТ "Перший Український міжнародний банк" права боржника ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" за видатковою накладною №0000016 від 10.02.2020 на суму 442 464,00 грн., авансовий платіж за яким становить 420 340,80 грн. (т.1, а.с.232).

Обставини зворотного викупу за вказаною накладною судом не встановлюються, оскільки, як вказано вище, накладна №0000016 від 10.02.2020 на суму 442 464,00 грн. не є предметом даного судового спору.

Інші реєстри, з яких би вбачалось відступлення прав вимоги за спірними видатковими накладними №№ РН-0000111 від 19.12.2019 на суму 825 642,00 грн та РН-0000023 від 10.04.2020 на суму 128 064,00 грн в матеріалах справи відсутні.

За доводами позивача (а.с. 22, т. 2) та третьої особи (а.с. 197-198, т. 1) за договором факторингу не відступались вимоги за видатковими накладними №№ РН-0000111 від 19.12.2019 на суму 825 642,00 грн та РН-0000023 від 10.04.2020 на суму 128 064,00 грн.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачає, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи умови договору поставки строк оплати видаткових накладних №№ РН-0000111 від 19.12.2019 на суму 825 642,00 грн та РН-0000023 від 10.04.2020 на суму 128 064,00 грн. настав; відповідач не надав доказів сплати вказаної заборгованості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст.ст. 610, 611 ЦК України).

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з приписами статті 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

В п.6.7. договору поставки сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати продукції покупець за письмовою вимогою постачальника сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати від вартості своєчасно неоплаченої продукції, однак не більше 5% від вартості своєчасно неоплаченої продукції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача пені у сумі 47 685, 30 грн., 3% річних у сумі 28 717, 16 грн, інфляційних втрат у сумі 57 966, 36 грн. за прострочення оплати товару за спірними видатковими накладними.

Судом першої інстанції після перерахунку 3% річних зменшено її розмір на 1 коп.

В апеляційній скарзі відповідач не наводить доводів щодо невірного розрахунку заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2021 у справі було призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено фахівцям Дніпропетровського НДІ судових експертиз; на вирішення експерта поставити наступні питання:

1) чи підтверджується документально заборгованість відповідача - Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" перед позивачем - Приватного акціонерного товариства "Контрансис" за товар, поставлений відповідно до умов договору поставки від 08.03.2016 №2419-ПУ-УМТС за видатковими накладними №РН-0000111 від 19.12.2019 - на суму 825 642, 00 грн., №РН-0000016 від 10.02.2020 - на суму 442 464, 00 грн. та №РН-0000023 від 10.04.2020 - на суму 128 064, 00 грн.; в розмірі 975 829,20 грн. (як вказує ПрАТ "Контрасис" в уточненій позовній заяві від 12.03.2021. (т.1, а.с.132-136); якщо не підтверджується, то який саме наявний розмір заборгованості ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" відповідно до умов вищенаведеного договору (з урахуванням договору факторингу з регресом № КНА-Ф-4870 від 05.12.2018 та всіх реєстрів до нього)?

2) чи вірно з арифметичної точки зору позивачем - ПрАТ "Контрасис", здійснено розрахунок пені - в розмірі 69 808,50 грн., 3% річних - в розмірі 31 641,31 грн. та інфляційних втрат в розмірі 61 946,76 грн. в уточненій позовній заяві від 12.03.2021 (т.1, а.с.132-139); якщо ні, то який саме вірний розмір пені, 3% річних та інфляційних втрат за цей період часу?

Згідно із висновком судової експертизи №3374/3375-21/17258-17271 за результатами проведення судово-економічної експертизи встановлено наступне:

- По першому питанню.

З урахуванням договору факторингу з регресом №КНА-Ф-4870 від 05.12.2018 та всіх реєстрів заборгованість ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" перед ПрАТ "Контрансис" за товар, поставлений відповідно до умов договору поставки від 08.03.2016 №2419-ПУ-УМТС за видатковими накладними №РН-0000111 від 19.12.2019 - на суму 825 642,00 грн., №РН-0000016 від 10.02.2020 - на суму 442 464,00 грн. та №РН-0000023 від 10.04.2020 - на суму 128 064,00 грн.; в розмірі 975 829,20 грн. (як вказує ПрАТ "Контрансис" в уточненій заяві від 12.03.2021 (т.1, а.с. 132-136) документально не підтверджується.

Відповідно до договору факторингу з регресом №КНА-Ф-4870 від 05.12.2018 та всіх реєстрів до нього ПрАТ "МЗ "Лазер" переуступлено фактору - АТ "Перший Український міжнародний банк" права боржника ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" за видатковою накладною №0000016 від 10.02.2020 року на суму 442 464,00 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" перед ПрАТ "Контрансис" за товар, поставлений відповідно до умов договору поставки №2419-ПУ-УМТС від 08.03.2016 за видатковими накладними №РН-0000111 від 19.12.2019 та №РН-0000023 від 10.04.2020 складає 953 706,00 грн., в т.ч.: за видатковою накладною №РН-0000111 від 19.12.2019 - у сумі 825 642,00 грн.; за видатковою накладною №РН-0000023 від 10.04.2020 - у сумі 128 064,00 грн.

- По другому питанню.

Здійснений ПрАТ "Контрансис" в уточненій заяві від 12.03.2021 року (т.1, а.с.132-139) розрахунок пені - в розмірі 69 808,50 грн., 3% річних - в розмірі 31 641,31 грн. та інфляційних витрат - в розмірі 61 946,76 грн. не відповідає реальним розрахункам між сторонами.

Враховуючи висновки по першому питанню, загальний розмір пені, 3% річних та інфляційних витрат від загальної суми заборгованості ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" перед ПрАТ "Контрансис" за товар, поставлений відповідно до умов договору поставки №2419-ПУ-УМТС від 08.03.2016 за видатковими накладними №РН-0000111 від 19.12.2019 та №РН-0000023 від 10.04.2020 складає 132 368,82 грн., в т.ч.:

-пеня у загальній сумі 47 685, 30 грн.;

-3 % річних у загальній сумі 26 717,16 грн.

-інфляційні витрати у загальній сумі 57 966, 36 грн. (т.2, а.с.107-113).

Враховуючи дослідну частину висновку судового експерта вбачається, що під час розрахунку 3% річних судовим експертом було допущено арифметичну помилку в розділі "Розрахунок 3% річних за несвоєчасно проведену оплату", а саме зазначено, що за видатковою накладною №РН-0000111 від 19.12.2019 на суму 825 642, 00 грн. сума 3% річних за період з 24.02.2020 по 12.03.2021 складає 25 959, 91 грн., за видатковою накладною №РН-0000023 від 10.04.2020 на суму 128 064, 00 грн. сума 3% річних за період з 16.06.2021 по 12.03.2021 складає 2 836, 24 грн.; загальна сума 3% річних з вищезазначеними накладними складає 26 717, 16 грн. Однак , при складанні суми 3% річних (зазначених судовим експертом в своєму висновку за вищезазначеними видатковими накладними ) розмір 3 % річних становить 28 717, 15 грн. (25 959, 91 грн. + 2 836, 24 грн. = 28 717, 15 грн.). Отже вірною сумою 3% річних по цьому висновку судового експерта є 28 717, 15 грн., а не 26 717, 16 грн.

Беручи до уваги, усе вищевикладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 953 706, 00 грн. - основної заборгованості, 47 685, 30 грн. пені, 57 966, 36 грн. - інфляційних втрат, 28 717, 15 грн. -3% річних.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача щодо відсутності у позивача права на стягнення спірної заборгованості у зв`язку з укладенням факторингу з регресом № КНА-Ф-4870 від 05.12.2018, оскільки, як встановлено вище, заборгованість за видатковими накладними №№ РН-0000111 від 19.12.2019, РН-0000023 від 10.04.2020 не була відступлена на користь АТ "ПУМБ" на підставі даного договору факторингу та реєстрів до нього; відповідні докази в матеріалах справи відсутні.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2022 у справі № 904/214/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2022 у справі № 904/214/21 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.08.2022

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя В.Ф. Мороз