ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2022 р. Справа№ 910/7254/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін:

від позивача: Невмержицький В.П.

від відповідача-1: Лях К.М.

від відповідача-2: Гаркавенко І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 31.08.2021 (повне рішення складено: 10.09.2021)

у справі № 910/7254/17 (суддя: Спичак О.М.)

за позовом VR Global Partners L.P. (ВіЕр Глобал Партнерс, Л.П.)

до 1. Акціонерного товариства «Українська залізниця»

2. Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця»

про стягнення 17 373 854,17 дол США та 171 965 408,24 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1. короткий зміст позовних вимог

04.05.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 12585052,08 дол США та 121255022,91 грн, з яких 12500000,00 дол США заборгованості за кредитом, 85052,08 дол США заборгованості за процентами, 98798673,05 грн пені по кредиту, 686980,24 грн пені по процентам, 530000,00 грн штрафу, 21049855,32 грн 3% річних за кредитом та 189514,30 грн 3% річних за процентами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що відповідач-1 в порушення умов укладеного Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3760/2-1 від 29.12.2011 не повернув позивачу надані в користування кредитні кошти та не у повному обсязі сплатив проценти за їх користування, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 1 12585052,08 дол США та 121255022,91 грн, з яких 12500000,00 дол США заборгованості за кредитом, 85052,08 дол США заборгованості за процентами, 98798673,05 грн пені по кредиту, 686980,24 грн пені по процентам, 530000,00 грн штрафу, 21049855,32 грн 3% річних за кредитом та 189514,30 грн 3% річних за процентами.

31.01.2018 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача 1 заборгованість зі сплати кредиту у розмірі 12500000,00 дол США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 606458,34 дол США, пеню за прострочення повернення кредиту у розмірі 88143238,16 грн, пеню за прострочення сплати процентів у розмірі 790871,45 грн, 3% річних за прострочення повернення кредиту у розмірі 28201606,18 грн, 3% річних за прострочення сплати процентів у розмірі 162299,96 грн, штраф у розмірі 350000,00 грн.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 замінено позивача у даній справі - з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на VR Global Partners L.P. (ВіЕр Глобал Партнерс, Л.П.).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 у справі №910/7254/17 позов VR Global Partners L.P. (ВіЕр Глобал Партнерс, Л.П.) до Акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь VR Global Partners L.P. (ВіЕр Глобал Партнерс, Л.П.) заборгованість за кредитом у розмірі 12500000 дол. США 00 центів, пеню у розмірі 110790133 грн 96 коп., штраф у розмірі 20000 грн 00 коп., 3% річних у розмірі 36157455 грн 90 коп. та судовий збір у розмірі 299852 грн 34 коп.

В іншій частині позову до Акціонерного товариства «Українська залізниця» - відмовлено.

Присуджено до стягнення з VR Global Partners L.P. (ВіЕр Глобал Партнерс, Л.П.) витрати на проведення експертизи у розмірі 23490 грн 67 коп.

У позові VR Global Partners L.P. (ВіЕр Глобал Партнерс, Л.П.) до Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем доведено неналежне виконання боржником договірних зобов`язань, а тому відповідач-1, як правонаступник боржника відповідає за спірними зобов`язаннями, що є підставою для часткового задоволення позову в межах розрахунків заборгованості та штрафних санкцій визначених судом.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство «Українська залізниця» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 у справі №910/7254/17 в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2021 для розгляду справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2021 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 у справі №910/7254/17 залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків.

04.10.2021 до канцелярії Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшли доповнення до апеляційної скарги, до яких додано зокрема докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою від 12.10.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/7254/17 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 у справі №910/7254/17. Розгляд апеляційної скарги призначити на 10.11.2021.

05.11.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

01.12.2021 від відповідача-1 надійшли письмові пояснення по справі.

17.01.2021від відповідача-1 надійшли додаткові пояснення з посиланням на постанову Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 910/5617/21.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/1090/22 від 15.02.2022 у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/7254/17.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2022 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою від 16.02.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №910/7254/17 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 у справі №910/7254/17 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б. Розгляд справи призначено на 16.03.2022.

16.03.2022 розгляд справи не відбувся у зв`язку з введенням Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 воєнного стану в Україні, а також загрозою життю та здоров`ю учасників судового процесу.

Ухвалою від 14.04.2022 розгляд справи призначено на 01.06.2022.

Ухвалою від 01.06.2022 розгляд справи відкладено на 13.07.2022.

У судове засідання 13.07.2022 з`явились представники сторін, які надали пояснення по суті спору.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного та всебічного з`ясування всіх обставин справи, що є підставою для його скасування.

Апелянт зазначає, що банк неправильно нараховував та зараховував кошти за договором, ще призвело до штучного створення боргу.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Представники відповідача-1 та відповідача-2 в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, просили оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення залишити без змін.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

04.05.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 12585052,08 дол США та 121255022,91 грн, з яких 12500000,00 дол США заборгованості за кредитом, 85052,08 дол США заборгованості за процентами, 98798673,05 грн пені по кредиту, 686980,24 грн пені по процентам, 530000,00 грн штрафу, 21049855,32 грн 3% річних за кредитом та 189514,30 грн 3% річних за процентами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що відповідач 1 в порушення умов укладеного Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3760/2-1 від 29.12.2011 не повернув позивачу надані в користування кредитні кошти та не у повному обсязі сплатив проценти за їх користування, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 1 12585052,08 дол США та 121255022,91 грн, з яких 12500000,00 дол США заборгованості за кредитом, 85052,08 дол США заборгованості за процентами, 98798673,05 грн пені по кредиту, 686980,24 грн пені по процентам, 530000,00 грн штрафу, 21049855,32 грн 3% річних за кредитом та 189514,30 грн 3% річних за процентами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2017 (суддя Зеленіна Н.І.) порушено провадження у справі №910/7254/17, розгляд справи призначено на 29.05.2017.

15.06.2017 Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що не відбулось правонаступництва з Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» на Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Крім того, відповідачем було подано заяву про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені, нарахованої на тіло кредиту та проценти, процентів за користування кредитом, 3% річних по процентах та штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 залучено до участі у справі в якості відповідача 2 - Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця».

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Зеленіна Н.І.) від 26.07.2017, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 у справі №910/7254/17, позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задоволено повністю; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» заявлену заборгованість.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2017 у справі №910/7254/17 скасовано; справу №910/7254/17 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Внаслідок проведеного повторного автоматизованого розподілу справу №910/7254/17 передано на розгляд судді Спичаку О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2017 справу №910/7254/17 прийнято до розгляду суддею Спичаком О.М., розгляд справи призначено на 26.12.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2017 постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.01.2018.

17.01.2018 від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, який суд долучив до матеріалів справи.

31.01.2018 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача 1 заборгованість зі сплати кредиту у розмірі 12500000,00 дол США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 606458,34 дол США, пеню за прострочення повернення кредиту у розмірі 88143238,16 грн, пеню за прострочення сплати процентів у розмірі 790871,45 грн, 3% річних за прострочення повернення кредиту у розмірі 28201606,18 грн, 3% річних за прострочення сплати процентів у розмірі 162299,96 грн, штраф у розмірі 350000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2018 призначено судову експертизу у справі №910/7254/17, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; на вирішення експерту поставлено наступні питання: 1) В якому розмірі підтверджується документально отримання Державним територіально - галузевим об`єднанням «Південно-Західна залізниця» від Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» кредитних коштів за кредитним договором №20-3760/2-1 від 29.12.2011 про відкриття кредитної лінії? 20 В якому розмірі документально підтверджується заборгованість позичальника з повернення кредитних коштів за кредитним договором №20-3760/2-1 від 29.12.2011р. про відкриття кредитної лінії станом на 12.01.2018р. (включно) та на момент проведення експертного дослідження? 3) В якому розмірі документально підтверджується заборгованість позичальника зі сплати процентів за користування кредитними коштами, які отримано на підставі кредитного договору №20-3760/2-1 від 29.12.2011р. про відкриття кредитної лінії, станом на 12.01.2018р. (включно) та на момент проведення судової експертизи ? 4) В якому розмірі підтверджується сума пені, нарахованої Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» станом на 12.01.2018р. за порушення строків погашення тіла кредиту за кредитним договором №20-3760/2-1 від 29.12.2011р. про відкриття кредитної лінії? 5) В якому розмірі підтверджується сума пені, нарахованої Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» станом на 12.01.2018р. за порушення строків сплати процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором №20-3760/2-1 від 29.12.2011р. про відкриття кредитної лінії? 60 В якому розмірі підтверджується сума 3% річних, нарахованих Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» станом на 12.01.2018р. за порушення строків погашення тіла кредиту за кредитним договором №20-3760/2-1 від 29.12.2011р. про відкриття кредитної лінії? 7) В якому розмірі підтверджується сума 3% річних, нарахованих Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» станом на 12.01.2018р. за порушення строків сплати процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором №20-3760/2-1 від 29.12.2011р. про відкриття кредитної лінії? 8) Чи підтверджується документально забезпечення Державним територіально - галузевим об`єднанням «Південно-Західна залізниця» у відповідності до п.3.9 кредитного договору №20-3760/2-1 від 29.12.2011р. про відкриття кредитної лінії надходження грошових коштів на рахунки у Публічному акціонерному товаристві «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у розмірі не менше 300000 грн. у період з січня 2017р. по грудень 2017р.?

Вказаною ухвалою суду зупинено провадження у справі №910/7254/17 до закінчення проведення судової експертизи.

27.09.2018 до Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи №910/7254/17 разом з висновком експертів, складеним за результатами проведення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2018 поновлено провадження у справі №910/7254/17, розгляд справи призначено на 22.10.2018.

02.11.2018 відповідачем 1 подані додаткові пояснення до відзиву, в яких відповідач зауважив, що після закінчення строку кредитування банком неправомірно нараховано позичальнику проценти за користування кредитом.

07.12.2018 Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» подано зустрічний позов про визнання припиненими за кредитним договором та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» повернуто заявнику.

11.03.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про заміну позивача його правонаступником - VR Global Partners L.P. (ВіЕр Глобал Партнерс, Л.П.).

08.04.2019 від VR Global Partners L.P. (ВіЕр Глобал Партнерс, Л.П.) надійшла заява про заміну його на позивача у справі №910/7254/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 замінено позивача у даній справі - з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на VR Global Partners L.P. (ВіЕр Глобал Партнерс, Л.П.).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 зупинено провадження у справі №910/7254/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/14006/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2019 поновлено провадження у справі №910/7254/17, розгляд справи призначено на 20.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 зупинено провадження у справі №910/7254/17 до перегляду у касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах у справі №912/1120/16 Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 поновлено провадження у справі №910/7254/17, розгляд справи призначено на 23.02.2021.

У підготовчому засіданні 23.02.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 17.03.2021.

11.03.2021 до Господарського суду міста Києва позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача 1 заборгованість зі сплати кредиту у розмірі 12500000,00 дол США, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 4873854,17 дол США, пеню за прострочення повернення кредиту у розмірі 110790133,96 грн, пеню за прострочення сплати процентів у розмірі 790871,45 грн, 3% річних за прострочення повернення кредиту у розмірі 59872102,87 грн, 3% річних за прострочення сплати процентів у розмірі 162299,96 грн, штраф у розмірі 350000,00 грн.

У підготовчому засіданні 17.03.2021 судом було прийнято до розгляду позивача про збільшення позовних вимог та постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 06.04.2021.

У підготовчому засіданні 06.04.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 28.04.2021.

У підготовчому засіданні 28.04.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 19.05.2021.

23.04.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, яку суд долучив до матеріалів справи.

17.05.2021 відповідачем 1 подано клопотання про зупинення провадження у справі №910/7254/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/5617/21.

У підготовчому засіданні 19.05.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 26.05.2021.

У підготовчому засіданні 26.05.2021 судом було розглянуто клопотання відповідача 1 про зупинення провадження у справі та відмовлено в його задоволенні, у зв`язку з необґрунтованістю, про що зазначено у протоколі судового засідання від 26.05.2021.

У підготовчому засіданні 26.05.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 09.06.2021.

07.06.2021 до Господарського суду міста Києва від відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, які суд долучив до матеріалів справи.

09.06.2021 відповідачем 2 подано клопотання про зупинення провадження у справі №910/7254/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/5617/21.

30.06.2021 позивачем подані письмові пояснення, які суд долучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 09.06.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 30.06.2021.

У підготовчому засіданні 30.06.2021 судом було розглянуто клопотання відповідача 2 про зупинення провадження у справі та відмовлено в його задоволенні, у зв`язку з необґрунтованістю, про що зазначено у протоколі судового засідання від 30.06.2021.

У підготовчому засіданні 30.06.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про відкладення підготовчого засідання на 28.07.2021.

14.07.2021 відповідачем 1 подані письмові заперечення, які суд долучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 28.07.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 31.08.2021.

За результатами розгляд спору, було прийнято рішення яким позов до відповідача-1 задоволено частково.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

29.12.2011 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (банк) та Державним територіально-галузевим об`єднанням «Південно-Західна залізниця» (позичальник) укладено Кредитний договір про відкриття кредитної лінії №20-3760/2-1, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 12500000,00 дол США, на умовах, встановленими цим договором, далі кредит або кредитна лінія, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором.

Позов заявлений у зв`язку з неналежним виконанням Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3760/2-1 від 29.12.2011.

22.02.2019 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (продавець) та VR Global Partners L.P. (ВіЕр Глобал Партнерс, Л.П.) (покупець) було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за умовами якого продавець погоджується продати (відступити), а покупець - придбати (прийняти) права вимоги за кредитом за плату на умовах, визначених нижче.

Згідно вказаного договору позичальником є Акціонерне товариством «Українська залізниця» як правонаступник Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» та Державного підприємства «Південна залізниця».

Правом вимоги за кредитом відповідно до змісту договору від 22.02.2019 є всі права вимоги продавця в якості кредитодавця до позичальника в якості позичальника за кредитними договорами або у зв`язку з ними (включаючи всі права вимагати повернення основної суми, сплати процентів, штрафних санкцій та інших сум, у кожному випадку існуючі та майбутні, продавця і якості кредитодавця за кредитними договорами), а також права вимоги продавця по відношенню до особи, що надає забезпечення, за відповідним договором забезпечення, за виключенням виключених прав забезпечення, та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю згідно з кредитними договорами та застосованим законодавством.

У п.2.3 договору від 22.02.2019 вказано, що відступлення (передача) прав вимоги за кредитом від продавця до покупця набирає чинності в дату закриття. З дати закриття продавець припиняє бути кредитодавцем стосовно прав вимоги за кредитом та стороною будь-якого кредитного договору, та покупець набуває права вимоги за кредитами і стає єдиним кредитородавцем за кожним кредитним договором.

Сторонами погоджено, що датою закриття у розумінні договору від 22.02.2019 є дата, коли продавець отримує суми ціни купівлі в повному обсязі на рахунок продавця та передача набирає чинності.

На підставі вказаного договору було здійснено заміну позивача у справі з Публічного акціонерного товаристам «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на VR Global Partners L.P. (ВіЕр Глобал Партнерс, Л.П.).

При цьому, Верховним Судом при розгляді справи № 910/5617/21 за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» до ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. (VR Global Partners, L.P.) та Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019 недійсним винесено постанову, якою касаційні скарги ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П. (VR Global Partners, L.P.) та Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2021 у справі №910/5617/21 залишено без змін.

Водночас, постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2021 у справі №910/5617/21, зокрема, визнано недійсним Договір купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019, що був укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (продавець) та компанією ВІЕР Глобал Партнерс, Л.П., обмеженим партнерством, яке створене на Кайманових островах, (покупець).

З огляду на недійсність Договору купівлі-продажу прав вимоги від 22.02.2019, що був укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та компанією ВІЕР Глобал Партнерс, правовий зв`язок між VR Global Partners L.P. (ВіЕр Глобал Партнерс, Л.П.) як позивачем у справі та Акціонерним товариством «Українська залізниця» та Державним територіально-галузевим об`єднанням «Південно-Західна залізниця» як відповідачами - відсутній.

А тому виконання чи не виконання Акціонерним товариством «Українська залізниця» та Державним територіально-галузевим об`єднанням «Південно-Західна залізниця» умов Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-3760/2-1 від 29.12.2011 не створює для позивача у даній справі юридичних наслідків та не порушує його права, а тому у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з тим, що права позивача не порушені.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів, наявність порушеного права яке б підлягало захисту.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

За результатами розгляду справи колегією суддів встановлено відсутність порушеного права позивача, що є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Згідно із статтями 4, 10 та 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити Цивільного кодексу України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (ст. ст. 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права, пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, ай охоронюваний законом інтерес, яке у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл.

Правосуддя, за своєю суттю, визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Зазначені висновки викладено в абзаці 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 No 3рп/2003.

Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Нормами частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності до частин 2 та 3 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси, які порушені або оспорюються.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

У відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Суд зазначає, що надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, необхідно також зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п. 145 рішення від 15.11.1996р. у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 року (заява № 38722/02)).

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів не приймає та не розглядає доводи апелянта щодо неправильних розрахунків за Договором, оскільки позивач не є стороною Договору, а правочин, відповідно до якого було замінено кредитора у зобов`язанні визнано недійсним в судовому порядку.

Водночас, обставини встановлені в межах справи № 910/5617/21 визначають відсутність правового зв`язку між позивачем та відповідачами, що зумовлює відсутність порушеного права позивача та відмову у задоволенні позову.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що твердження, викладені у рішенні суду першої інстанції, зокрема, що відсутній причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та збитками позивача, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Рішення Господарського суду Київської області від 30.11.2021 у справі №911/2042/21 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга Приватного сільськогосподарського підприємства «Ківшовата» на рішення Господарського суду Київської області від 30.11.2021 у справі №911/2042/21 підлягає задоволенню.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України, покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 у справі № 910/7254/17 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2021 у справі № 910/7254/17 скасувати.

3. Прийняти нове рішення яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

4. Стягнути з VR Global Partners L.P. (ВіЕр Глобал Партнерс, Л.П.) (190 Елжін Авеню, Джоржтаун, Великий Кайман, KY1-9005, Кайманові острови) (190 Elgin Avenue, George Town, Grand Cayman KY1-9005, Cayman Islands) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код: 40075815) 360 000,00 грн (триста шістдесят тисяч грн. 00 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

6. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 12.08.2022.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.А. Іоннікова