ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.08.2022 Справа № 914/1855/22

Суддя Господарського суду Львівської області Галамай О.З.,

розглянувши клопотання Фізичної особи-підприємця Балакірєва Івана Васильовича про поновлення пропущеного строку та матеріали заяви про скасування судового наказу від 06.07.2021, виданого у справі №914/1949/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінера Україна" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Балакірєва Івана Васильовича за договором №14/с/17-к про надання послуг з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів від 01.06.2017, 19 681, 10 грн заборгованості, з яких: 9 542, 23 грн основного боргу за надані послуги з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів, 9 542, 23 грн пені, 462,81 грн інфляційних втрат, 133, 83 грн три проценти річних

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Балакірєв І.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати судовий наказ про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінера Україна" заборгованість на суму 19 681, 10 грн, виданий Господарським судом Львівської області 06.07.2021 у справі № 914/1949/21.

Одночасно із поданою заявою, заявник звернувся до суду із клопотанням про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Дослідивши матеріали справи № 914/1949/21, подане Фізичною особою-підприємцем Балакірєвим І.В. клопотання про поновлення пропущеного строку та заяву про скасування судового наказу, суд встановив таке.

01 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Грінера Україна" звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу.

06 липня 2021 року Господарський суд Львівської області (суддя Сухович Ю.О.) видав судовий наказ за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Балакірєва Івана Васильовича за договором №14/с/17-к про надання послуг з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів від 01.06.2017, 19 681, 10 грн заборгованості, з яких: 9 542, 23 грн основного боргу за надані послуги з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів, 9 542, 23 грн пені, 462,81 грн інфляційних втрат, 133, 83 грн три проценти річних та 227, 00 грн судового збору.

Копія судового наказу разом з копією заяви та доданими до неї документами 06.07.2021 надіслана судом на адресу Фізичної особи-підприємця Балакірєва Івана Васильовича , а саме: АДРЕСА_1 .

Однак 20.08.2021 зазначені документи повернуті суду органами зв`язку з позначкою "за закінченням терміну зберігання".

31 серпня 2021 року суд повторно скерував боржникові копію судового наказу, заяви та додані до неї документи на адресу Фізичної особи-підприємця Балакірєва Івана Васильовича .

Проте 08.10.2021 зазначені документи повторно повернуті суду органами зв`язку з позначкою "за закінченням терміну зберігання".

Оскільки у встановлений законом строк від боржника на адресу суду заяви про скасування судового наказу не надійшло, судовий наказ від 06.07.2021 набрав чинності 29.10.2021 та його оригінал надіслано на адресу стягувача.

Розглянувши клопотання Фізичної особи-підприємеця Балакірєва Івана Васильовича про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу, суд вважає за необхідне зазначити таке.

У клопотанні боржник ствердив, що копію наказу його представник отримав 29.07.2022, тому просить поновити пропущений строк для подання заяви про скасування судового наказу. Також боржник зазначив про карантинні обмеження, воєнний стан та послався на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020.

Суд, дослідивши доводи боржника про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу, не знаходить підстав для його поновлення, враховуючи таке.

Порядок надання послуг поштового зв`язку регламентується Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05.03.2009.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, вбачається, що у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Як вбачається з витягу з АТ «Укрпошта» (трек № 621), перше поштове відправлення перебувало в точці видачі/доставки 09.07.2021, однак не вручене під час доставки. Повернення за зворотною адресою у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання відбулось 17.08.2021. Тобто більше місяця часу відправлення знаходилось у відділі поштового зв`язку.

Надалі суд вдруге намагався повідомити боржника та повторно надіслав копію судового наказу і заяву. Проте боржник і це відправлення не отримав. У витязі з АТ «Укрпошта» (трек № 255) відображено, що 04.09.2021 відправлення не вручене під час доставки. На адресу суду поштовий конверт повернувся 08.10.2021. Тобто більше місяця часу відправлення знову знаходилось у відділі поштового зв`язку.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Аналогічна норма міститься в статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Судом перевірено офіційну інформацію стосовно фізичної особи-підприємця (боржника - за судовим наказом) та встановлено, що місцезнаходження ФОП Балакірєва Івана Васильовича є: АДРЕСА_2 , на яку і було двічі надіслано копію судового наказу разом з копією заяви стягувача про видачу судового наказу з додатками.

Слід зазначити, що саме цю адресу боржник зазначає і у своїй заяві про поновлення строку та скасування судового наказу.

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що боржник був належним чином повідомлений про видачу відповідного судового наказу, а отримання поштової кореспонденції залежало від його волевиявлення.

Суд також вважає за необхідне відмітити, що боржник є не простою фізичною особою, а має особливий статус - статус підприємця, що покладає на нього додаткові обов`язки та, відповідно, негативні наслідки, що пов`язані із їх невиконанням, в тому числі і незнаходженням за офіційною юридичною адресою.

Більше того, суд встановив, що ще 15.06.2022 боржник подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомився з нею 17.06.2022.

Заяву про видачу копії судового наказу боржник подав 18.07.2022, а отримав його лише 29.07.2022.

Тобто йому достовірно було відомо про виданий судовий наказ ще 15.06.2022, проте з заявою про скасування боржник звернувся лише 11.08.2022.

Жодних доказів неможливості подачі заяви з 15.06.2022 заявник не надав та не навів.

Враховуючи зазначене, отримання копії судового наказу 29.07.2022 жодним чином не змінює факт обізнаності боржника про виданий судовий наказ та не може слугувати поважною причиною для поновлення строку.

Також суд відхиляє як необґрунтовані посилання заявника на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020, оскільки чинною редакцією Господарського процесуального кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення (розділ X доповнено пунктом 4 згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020; в редакції Закону № 731-IX від 18.06.2020).

Тобто самого посилання на закон та карантин недостатньо для визнання поважними причин пропуску процесуального строку. Особа повинна довести конкретні обставини з поданням відповідних доказів, які підтвердять, що неможливість вчинення дії щодо подання заяви у встановлений строк, зумовлено саме карантинними обмеженнями.

Оскільки суд двічі на належну адресу скеровував копію судового наказу, заяву і додані до неї документи, відповідно поштова кореспонденція більше двох місяців зберігалась у відділенні поштового зв`язку; з дати видачі судового наказу пройшло більше року; боржник достовірно знав про справу № 914/1949/21 ще з 15.06.2022; такий не подав жодних доказів, які б підтвердили об`єктивну неможливість подати заяву про скасування судового наказу раніше, суд не вбачає підстав для визнання поважності причин пропуску строку на подачу заяви.

За приписами частини 2 статті 158 Господарського процесуального кодексу України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 157 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для поновлення пропущеного боржником строку для подання заяви про скасування судового наказу та повернення відповідної заяви Фізичній особі-підприємцю Балакірєву І.В .

Керуючись статтями 158, 234, 235, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Балакірєва Івана Васильовича про поновлення пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу відмовити.

Повернути заяву про скасування судового наказу Фізичній особі-підприємцю Балакірєву Івану Васильовичу .

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України та оскаржується в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Галамай О.З.