ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.08.2022 Справа № 908/1334/22

м. Запоріжжя Запорізька область

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Концерну «Міські теплові мережі», 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійский, 137

до відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення коштів

установив

05.08.2021 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя до ОСОБА_1 , м. Дніпро про стягнення заборгованості в сумі 840,65 грн з яких: основна заборгованість у розмірі 765,94 грн за відпущену теплову енергію за період з січня по квітень 2021 року (без договору), 3% річних у розмірі 20,74 грн та інфляційні втрати в розмірі 53,97 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.08.2022, справу № 908/1334/22 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Розглянувши матеріали позовної заяви, Господарський суд дійшов висновку про необхідність передачі справи на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області за територіальною підсудністю, з огляду на наступне.

За приписами ч., ч. 1, 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визнання підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, юридичною адресою ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) є: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням на території України воєнного стану, доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на офіційному сайті Міністерства юстиції України: https://usr.minjust.gov.ua, обмежений.

За таких обставин, з`ясувати стан реєстрації, перереєстрації відповідача в умовах оголошеного воєнного часу для суду не є можливим.

Звернувшись до суду з позовною заявою позивач обґрунтовує її тими обставини, що Концерн «Міські теплові мережі» надсилав на адресу власника нежитлового приміщення ОСОБА_1 договір № 204094 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.12.2020 року, однак договір між сторонами не укладено. Враховуючи відсутність договору між сторонами, облік кількості відпущеної теплової енергії здійснювався по особовому рахунку № НОМЕР_2 . Не зважаючи на відсутність укладеного між сторонами договору, Концерн «Міські теплові мережі» у період з січня 2021 року по квітень 2021 року відпустив власнику нежитлового приміщення ОСОБА_1 теплову енергію до приміщення № НОМЕР_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач свого обов`язку щодо оплати відпущеної йому теплової енергії за спірний період не виконав.

Положеннями ст. 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в ч. 1 ст. 17 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Підвідомчість це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду.

Порядок визначення територіальної підсудності господарських справ, закріплений в статтях 27-30 ГПК України, відповідно до яких підсудність визначається за предметними і територіальними ознаками.

Статтею 29 ГПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

За частиною 1 статті 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 29 ГПК України позови в спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Тобто, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких, з урахуванням їх особливостей, можливе лише в певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами в договорі, та в даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, в випадку його визначення в договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок його виконання саме в погодженому сторонами місці.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості в сумі 840,65 грн з яких: основна заборгованість у розмірі 765,94 грн за відпущену теплову енергію за період з період з січня 2021 року по квітень 2021 року (без договору), 3% річних у розмірі 20,74 грн та інфляційні втрати в розмірі 53,97 грн.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що між позивачем та відповідачем не підписано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Тобто в даному випадку пред`явлено позов у спорі про стягнення коштів за відсутності укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а не у спорі, що виникає з договору, в яких визначено місце виконання або виконувати який через його особливість можна тільки в певному місці. Зобов`язання з оплати вартості наданих послуг, не є такими що належить, через його особливість, виконувати тільки в певному місці. Враховуючи те, що договір на постачання теплової енергії між сторонами не укладено, загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для застосування положення частини 5 статті 29 ГПК України та про необхідність визначення підсудності спору за загальними правилами.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

До позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, зокрема, належать позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту.

Оскільки спір стосується стягнення заборгованості щодо оплати отриманих послуг з теплопостачання, а не здійснення правомочностей щодо володіння, користування або розпорядження нерухомим майном, тому правило виключної підсудності в даному випадку не застосовується.

За таких обставин, даний спір має розглядатися за правилами частини 1 статті 27 ГПК України, враховуючи, що місцезнаходженням юридичної особи боржника ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) є: АДРЕСА_1 .

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі матеріалів даної заяви з додатками за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Дніпропетровської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частинами 3, 6, 7 ст. 31 ГПК України зазначається, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. Спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з ч. 9 ст. 176 ГПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив

Позовну заяву Концерну Міські теплові мережі, м. Запоріжжя до ОСОБА_1 , Дніпро про стягнення 840,65 грн з яких: основна заборгованість у розмірі 765,94 грн, 3% річних у розмірі 20,74 грн та інфляційні втрати в розмірі 53,97 грн передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області (49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1).

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 15.08.2022 та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені ст. ст. 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.С. Горохов