ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"24" серпня 2022 р. Cправа № 902/235/22
Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Глобі А.С.
Представники сторін не з`явились
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі
про стягнення 199407,78 грн заборгованості за послуги з постачання природного газу,
У провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/235/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ ТАУЕР" про стягнення 199407,78 грн заборгованості за послуги з постачання природного газу, з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог.
10.08.2022 у даній справі Господарським суду Вінницької області ухвалено рішення, яким провадження у частині стягнення 40 000,00 грн. основного боргу закрито, позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ ТАУЕР" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ" 130 000,00 - основного боргу, 10 446,49 грн - інфляційних втрат, 2 447,27 грн - 3% річних, 8 106,80 грн - пені та 2 986,61 грн - витрат на сплату судового збору. В частині стягнення 3% річних в сумі 39,19 грн та пені в сумі 8368,03 грн - відмовлено.
У позовній заяві позивачем зазначено орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які складаються з судового збору в сумі 6666,53 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 20 000,00 грн. Користуючись своїм правом, передбаченим ч.8 ст. 129 ГПК України, представник позивача у судовому засіданні 22.06.2022 зазначив, що докази остаточного розміру понесених судових витрат буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
15.08.2022 до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 18 000,00 грн. з долученням доказів.
Ухвалою від 19.08.2022 судове засідання з вирішення питання понесених позивачем судових витрат на правову допомогу у справі №902/235/22 призначено на 24.08.2022 о 15:30 год.
У судове засідання 24.08.2022 представники сторін не з`явились.
Сторони про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлені шляхом надіслання ухвали суду від 19.08.2022 на електронні адреси зазначені останніми у позовній заяві та відзиві на позовну заяву.
Частиною 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, додаткове рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.
Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 24.08.2022, судом долучено вступну та резолютивну частину додаткового рішення до матеріалів справи без його проголошення, в зв`язку з неявкою представників сторін.
Так, розглянувши матеріали справи, заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення суд зазначає наступне.
Згідно ч. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами справи по суті.
За змістом статті 123 ГПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно із частинами 4, 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Аналіз положень статей 126-129 ГПК України вказує на те, що процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.
Представником позивача, до закінчення судових дебатів, заявлено усне клопотання про подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду додаткових доказів на підтвердження понесених судових витрат, що відображено в протоколі судового засідання від 22.06.2022 (в даному судовому засіданні були присутні представники обох сторін).
У подальшому в строк, визначений частиною 8 статті 129 ГПК, від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, до якої долучено копію Договору про надання правової допомоги від 30.11.2017 року №38АViz1193-17, копію Додаткової угоди №15 від 30.12.2021 р. до Договору про надання правової допомоги від 30.11.2017 року №38АViz1193-17, копію Додаткової угоди №16 від 22.03.2022р. до Договору про надання правової допомоги від 30.11.2017 року № 38АViz1193-17, копію звіту про фактично надані послуги від 10.08.2022р. за Додатковою угодою №16 від 22.03.2022 року до Договору про надання правової допомоги від 30.11.2017 року №38АViz1193-17 за період з 22.03:2022 по 10.08.2022 з детальним описом робіт, копію акту наданих послуг від 10.08.2022р. на суму 18 000,00 грн, копію наказу АО «Гарант Груп» №04-ОС від 30.11.2017 р., документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії заяви і доданих до неї документів.
Крім того, в матеріалах справи наявна довіреність №007.2Др-21-1221 від 21.12.2021 на ім`я адвоката АО «Гарант Груп» Масьондза С.А та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ВН №000533 від 24.07.2019.
Приписами частини 2 статті 126 ГПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 ГПК України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла відповідні витрати, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.
Частиною 4 статті 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Водночас, згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно з статтею 74 України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
Дослідивши докази, надані представником позивача в підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу судом встановлено, що заявлені витрати підтверджені належними та допустимими доказами.
Згідно із ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, відповідачем не було подано клопотання про зменшення розміру витрат понесених позивача на професійну правничу допомогу адвоката.
У п.3 ч. 4 ст. 129 ГПК України вказано, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, беручи до уваги факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи та враховуючи, що відповідачем в порядку, визначеному п. 6 ст. 126 ГПК України не доведено неспівмірність заявлених витрат, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, разом з тим в частині закриття провадження, зменшення позовних вимог та зменшення пені витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача в розмірі не враховуючи розміру закриття та зменшення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 236-238, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
3. У решті заявлених вимог відмовити.
4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено 29.08.2022
Суддя Маслій І.В.
1 - до справи