ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.08.2022 Справа №905/266/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом: Дочірнього підприємства «Автомаз-Україна», м. Київ

до відповідача: Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток», м. Добропілля, Донецька область

про: стягнення 209477,55грн, з яких: основне грошове зобов`язання 198337,36грн, пеня 6596,75грн, 3% річних 1157,42грн, інфляційні втрати 3386,02грн,

без виклику (повідомлення) учасників справи,

Дочірнє підприємство «Автомаз-Україна» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» про стягнення 209477,55грн, з яких: основне грошове зобов`язання 198337,36грн, пені 6596,75грн, 3% річних 1157,42грн, інфляційні втрати 3386,02грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором спрощеної процедури закупівлі, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 198337,36грн, що у свою чергу стало підставою для нарахування позивачем 3% річних, пені та інфляційних втрат.

Нормативно свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланням на статті 11, 526, 527, 625 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав до суду належним чином засвідчені копії Договору підряду №659-21АБ від 25.05.2021 з додатками, акти приймання-передачі №409-зО27 від 20.07.2021, №О27-000402 від 27.08.2021, №О27-000403 від 27.08.2021, довіреностей, рахунків-фактур на оплату №409-зО27 від 20.07.2021, №О27-000402 від 27.08.2021, №О27-000403 від 27.08.2021.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/266/22 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/266/22, справу №905/266/22 вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; призначено розгляд справи 905/266/22 по суті на 02.03.2022.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.05.2022 розгляд справи №905/266/22 вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними матеріалами справи. Встановлено сторонам строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до 20.05.2022.

У період з 12.05.2022 по 20.07.2022 суддя Господарського суду Донецької області знаходилася у відпустці.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 21.07.2022 у задоволенні клопотання Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток», м. Добропілля, Донецька область про відкладення судового засідання відмовлено, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 15.08.2022.

28.07.2022 електронною поштою до суду від відповідача надійшло клопотання, за змістом якого останній просить зменшити заявлений позивачем розмір пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до статті 42 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частинною 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про відкрите судове провадження, судом створені усі умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, заперечень від сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) не надходило, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

25.05.2021 між Державним підприємством «Добропіллявугілля-видобуток» (далі Відповідач, Замовник) та Дочірнім підприємством «Автомаз-України» (далі Позивач, Підрядник) укладено Договір підряду №659-21АБ за спрощеною процедурою закупівлі №UA-2021-04-20-007026-a (далі - Договір), відповідно до п.1.1. Підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик і за завданням Замовника виконати з власних матеріалів ремонт (далі - Роботи) (код Робіт згідно з державним класифікатором продукції та послуг: код за ДК016:2010 45.20 обладнання, його вузлів і комплектування: «проведення ремонтів вузлів і агрегатів вантажних автомобілів» (далі - Обладнання), зазначених у Специфікаціях, які підписані обома Сторонами і є невід`ємною частиною цього Договору (далі - Додатки).

Безпосередній перелік, обсяг, вартість Робіт погоджується Сторонами в Додатках, які є невід`ємною частиною Договору (п.1.3. Договору).

Згідно з п. 1.4. Договору Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Підряднику виконані відповідно до умов цього Договору Роботи.

Загальна сума Договору визначається загальною сумою всіх Додатків, які є невід`ємною частиною цього Договору. У будь-якому разі, загальна орієнтована сума Договору не повинна перевищувати суму 275000,00грн з ПДВ (двісті сімдесят п`ять тисяч гривень 00 копійок з ПДВ) (п.3.1. Договору).

Вартість виконаних Підрядником Робіт формується на підставі калькуляції (кошторису) та погоджується Сторонами в Додатках, які є невід`ємною частиною цього Договору (п. 3.2. Договору).

За змістом п. 3.4. Договору Сторони погодили, що розрахунки за цим Договором здійснюються Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника на умовах відстрочення платежу протягом 40 (сорока) днів з дати підписання Сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт. Якщо останній день терміну для оплати, встановлений цим Договором, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення такого строку є перший за ним робочий день. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Замовника.

Відповідно до п.4.1. Договору передавання Обладнання для виконання робіт за цим Договором і його повернення з ремонту здійснюється Сторонами з оформленням відповідного акту приймання-передачі Обладнання.

Сторони здійснюють приймання-передачу виконаних Робіт з оформленням акту приймання-передачі виконаних Робіт (п. 4.4. Договору).

Згідно з п.6.9. Договору у разі несвоєчасної оплати виконаних Робіт Замовник, на письмову вимогу Підрядника, сплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Цей Договір може бути кріплений печатками Сторін, набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 31.12.2021, а в частині виконання зобов`язань до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором, що виникли під час дії Договору (п. 8.1.Договору).

Пунктом 9.1. Договору передбачено, що до Договору додаються і є його невід`ємною частиною, зокрема, Додаток№1 Специфікація №1, Додатки №2, №3, №4 Технічне завдання ремонту вузлів і агрегатів вантажних автомобілів КрАЗ, Додаток №5 Калькуляція цін на ремонт.

Сторонами підписано Специфікацію №1 від 25.05.2021 до Договору, відповідно до якою погодили найменування робіт (послуг) загальною вартістю 275000,00грн з ПДВ.

Договір та додатки до нього підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та скріплені печатками підприємств.

За результатами виконання Договору сторонами підписано акти здачі-прийняття робіт (надання послу): №409-зО27 від 20.07.2021 на загальну вартість виконаних робіт (наданих послуг) 110467,00грн з ПДВ; №О27-000402 від 27.08.2021 на загальну вартість виконаних робіт (наданих послуг) 33893,00грн з ПДВ; №О27-000403 від 27.08.2021 на загальну вартість виконаних робіт (наданих послуг) 53977,36грн з ПДВ.

Вказані акти підписані уповноваженим представником відповідача Розумняком В.А., який діє на підставі довіреності №ДУ29/21 від 26.01.2021, без зауважень чи заперечень.

Позивачем виставлені Відповідачу рахунки на оплату №409-зО27 від 20.07.2021, №О27-000402 від 27.08.2021, №О27-000403 від 27.08.2021, однак, Відповідач вартість виконаних робіт за спірним Договором у загальному розмірі 198337,36грн не здійснив.

Посилаючись на порушення Відповідачем умов Договору в частині повної та своєчасної роботи виконаних робіт (наданих послуг), Позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення з Відповідача стягнення 209477,55грн, з яких: основне грошове зобов`язання 198337,36грн, пеня 6596,75грн, 3% річних 1157,42грн, інфляційні втрати 3386,02грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на таке.

Сутність позову полягає у примусовому спонуканні Відповідача до виконання грошових зобов`язання за спірним Договором та застосуванні наслідків порушення зобов`язання у вигляді стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат.

Дослідивши Договір, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором підряду, правове регулювання якого визначено приписами Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1-2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові (ч.1 ст. 853 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, Підрядник виконав, а Замовник прийняв виконані роботи на загальну вартість 198337,36грн, що підтверджується підписаними сторонами без зауважень актами приймання-передачі №409-зО27 від 20.07.2021, №О27-000402 від 27.08.2021, №О27-000403 від 27.08.2021.

Згідно з ч. 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За змістом п. 3.4. Договору Сторони погодили, що розрахунки за цим Договором здійснюються Замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника на умовах відстрочення платежу протягом 40 (сорока) днів з дати підписання Сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

Враховуючи наведені приписи Договору, строк оплати є такий, що настав за актом приймання-передачі №409-зО27 від 20.07.2021 до 30.08.2021, за актами №О27-000402 від 27.08.2021, №О27-000403 від 27.08.2021 до 06.10.2021.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи ч. 7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Належних доказів оплати заборгованості за виконанні роботи за спірним Договором у загальному розмірі 198337,36грн до матеріалів справи не надано, розмір заборгованості відповідачем не спростовується та не заперечується.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, Позивачем заявлена до стягнення пеня у розмірі 6596,75грн, нарахована за період прострочення з 07.10.2021 по 16.12.2021 на загальну суму заборгованості у розмірі 198337,36грн.

Згідно із ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі - сплата неустойки, що узгоджується із ч. 1 ст.550 Цивільного кодексу України.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання господарських зобов`язань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ч.ч. 1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому, ч.4 ст.231 Господарського кодексу України передбачає можливість встановлення договором розміру штрафних санкцій у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У п.6.9. Договору сторони погодили, що у разі несвоєчасної оплати виконаних Робіт Замовник, на письмову вимогу Підрядника, сплачує Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що він є методологічно та арифметично правильним.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 6596,75грн є правомірними.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 1157,42грн, нарахованих за період прострочення з 07.10.2021 по 16.12.2021 на заборгованість у розмірі 198337,36грн.

Перевіривши наданий розрахунок 3% річних, суд встановив, що він є арифметично та методологічно правильним, відтак, Позивачем правомірно нараховані 3% річних у розмірі 1157,42грн.

Також Позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати за період прострочення жовтень-листопад 2021 у розмірі 3386,02грн.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п.3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

Відповідно до роз`яснення Верховного Суду викладеного в постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат в межах заявленого Позивачем періоду прострочення, суд встановив, що він є арифметично та методологічно правильним.

Щодо клопотання Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток», м. Добропілля, Донецька область про зменшення розміру пені, інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає про таке.

В обґрунтування вказаного клопотання Відповідач зазначає, що за місцезнаходженням підприємства останнього проводяться активні бойові дії, посилена евакуація населення, однак, незважаючи на це, підприємство з видобутку вугілля працює в посиленому режимі для забезпечення стабільності енергетичної економіки держави. З огляду на форс-мажорні обставини, Відповідач просить зменшити заявлений до стягнення Позивачем розмір пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, 3% річних та інфляційні витрати є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, адже виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних та інфляційних витрат є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

3% річних та інфляційні витрати нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Таким чином, приписами чинного законодавства не передбачено звільнення боржника (Відповідача) від відповідальності за невиконання основного грошового зобов`язання або його виконання із порушенням встановлених договором термінів та не позбавляє кредитора (Позивача) права на отримання сум, передбачених ст.625 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, клопотання Відповідача в частині зменшення інфляційних втрат та 3% річних не підлягає в задоволенні.

Щодо зменшення розміру пені, то відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19.

Також, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства (ст. 3, ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України), якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Як вбачається зі змісту клопотання про зменшення розміру пені, Відповідач посилається на форс-мажорні обставини у зв`язку з введенням бойових дій за місцезнаходженням Відповідача та введенням на території України воєнного стану.

Разом з тим, суд звертає увагу, що порушення зобов`язання за спірним Договором вчинено у серпні та жовтні 2021 року, та період нарахування пені за порушення зобов`язання закінчився 16.12.2021, а отже, період нарахування штрафних санкцій не охоплюється форс-мажорною обставиною, на яку посилається Відповідач.

Крім того, як свідчать матеріали справи, виконанні роботи Відповідачем прийняті без зауважень, та прийнявши їх Відповідач до звернення Позивача з відповідним позовом не здійснило навіть часткової сплати заборгованості, наразі, прострочення з оплати заборгованості становить за актом приймання-передачі №409-зО27 від 20.07.2021 практично 1 рік, за актами №О27-000402 від 27.08.2021, №О27-000403 від 27.08.2021 8 місяців.

Відповідач обґрунтованих пояснень про неможливість з об`єктивних причин сплатити заборгованість до виникнення форс-мажорних обставин не надав.

Суд також зазначає, що Відповідачем не доведено, що стягнення правомірно заявленої пені у розмірі 6596,75грн є неспівмірним з наслідками порушення, не відповідає засадам розумності і справедливості, перетворюється у несправедливо непомірний тягар для відповідача та може спричинити зупинення господарської діяльності товариства.

Разом з тим, суд враховує, що за змістом клопотання Відповідач зазначає, що не дивлячись на ведення бойових дій, підприємство продовжує працювати в посиленому режимі; жодної інформації та відповідних доказів на підтвердження скрутного фінансового становища Відповідача та неможливості сплати пені Відповідачем до суду не надано.

Суд звертає увагу, що здійснюючи підприємницьку діяльність Відповідач повинен самостійно нести всі ризики: як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань, а також самостійно нести юридичну відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення.

За таких обставин, приймаючи також до уваги інтереси Позивача, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення заявленої до стягнення пені, а відтак, відмовляє у задоволенні відповідного клопотання Відповідача.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність. Допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, враховуючи наведені положення цивільного і господарського законодавства, дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог та задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дочірнього підприємства «Автомаз-Україна», м. Київ до Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток», м. Добропілля, Донецька область про стягнення 209477,55грн, з яких: основне грошове зобов`язання 198337,36грн, пеня 6596,75грн, 3% річних 1157,42грн, інфляційні втрати 3386,02грн, задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток», м. Добропілля, Донецька область (85001, Донецька обл., місто Добропілля(з), пр.Шевченка, будинок 2, ідентифікаційний код 43895975) на користь Дочірнього підприємства «Автомаз-Україна», м. Київ (02660, місто Київ, вул. Колекторна, будинок 42-А ідентифікаційний код 32376626) 209477,55грн, з яких: основне грошове зобов`язання 198337,36грн, пеня 6596,75грн, 3% річних 1157,42грн, інфляційні втрати 3386,02грн, та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3142,16грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення в порядку, передбаченому розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Чернова

Рішення складено та підписано 18.08.2022.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.