ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2022 р. Справа №910/18468/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Алданової С.О.

Ткаченка Б.О.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

на рішення Господарського суду міста Києва

від 26.05.2022

у справі №910/18468/21 (суддя - Головіна К.І.)

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

до Акціонерного товариства "Укрпошта"

про стягнення 11 427,53 грн.

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - Управління) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Укрпошта" (далі - Товариство) коштів пенсійного забезпечення у розмірі 11 427,53 грн.

В обґрунтування позовних вимог Управління посилається на те, що при складанні звіту за січень 2016 року за формою В9-М по Пустомитівському району Львівської області було встановлено безпідставну виплату відділенням поштового зв`язку Звенигород Львівської дирекції УДППЗ "Укрпошта" пенсії у сумі 11 427,53 грн., яка належала громадянину ОСОБА_1 , у період з 01.03.2012 по 28.02.2013, оскільки відповідно до свідоцтва про смерть від 17.05.2015 серія НОМЕР_1 датою смерті ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2022 у справі №910/18468/21 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив з того, що кошти у сумі 11 427,53 грн., призначені для виплати пенсії ОСОБА_1 , були сплачені відділенням поштового зв`язку Звенигород Львівської дирекції УДППЗ "Укрпошта" за період з 01.03.2012 по 28.02.2013 з дотриманням вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Інструкції про виплату та доставку пенсій. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що оскільки порушення прав та інтересів позивача за позовом не відбулось, строк позовної давності судом не застосовується.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Управління звернулося з апеляційної скаргою, в якій просить скасувати в повному обсязі рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2022 та ухвалити нове, яким позовні вимоги Управління задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з неповним з`ясуванням обставин справи, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Так, в апеляційній скарзі позивач, зокрема зазначає, що існує лише один актовий запис від 17.04.2015, який здійснений Виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в якому вказано дату смерті ОСОБА_1 , а саме - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2022 апеляційну скаргу Управління передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючої судді (судді-доповідача) Зубець Л.П., суддів: Ткаченка Б.О., Алданової С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Управління на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2022 у справі №910/18468/21 до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

04.07.2022 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 надійшли матеріали справи №910/18468/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/18468/21 за апеляційною скаргою Управління на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2022.

Відповідно до частини 3 статті 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною 10 цієї статті та частиною 2 статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 13 статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 3 статті 247 ГПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

З огляду на викладене, розгляд апеляційної скарги Управління на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2022 у справі №910/18468/21 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Відповідач у порядку статті 263 ГПК України скориставшись своїм правом, подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2022, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Управління, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Зокрема, відповідач у своєму відзиві зазначає, що місцевий господарський суд правильно оцінив докази подані до суду та виніс правомірне рішення з дотриманням всіх матеріальних та процесуальних норм.

09.08.2022 на адресу електронної пошти Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення Управління на відзив на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2022.

Відповідно до статті 269, частини 1 статті 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, відзиві на неї, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як встановлено судом першої інстанції, 14.07.2010 між Управлінням Пенсійного фонду України в Пустомитівському районі Львівської області, правонаступником якого є Управління та Товариством, був укладений договір №16/39/05-305, за умовами якого позивач здійснює своєчасно і в повному обсязі фінансування структурних підрозділів Товариства для виплати пенсій та допомоги на поховання, з врахуванням графіків перерахування коштів та виплати пенсій, а відповідач зобов`язаний забезпечувати виплату пенсій за умови повного і своєчасного фінансування виплати протягом виплатного періоду, за виплатними відомостями згідно з Інструкцією про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України та Міністерства праці та соціальної політики України від 28.04.2009 №464/156.

Згідно з пунктом 2.3.2 договору Товариство зобов`язується забезпечити схоронність пенсійних коштів на усіх етапах технологічного процесу виплати пенсій, допомоги на поховання, вживати заходів щодо запобігання випадків втрат, нести відповідальність за незабезпечення збереження пенсійних коштів.

Відповідно до пункту 4.2.2 договору у разі виплати коштів неналежній особі, Товариство відшкодовує Управлінню кошти у сумі, використаній не за призначенням, а також сплачує пеню у розмірі 0,1% суми коштів використаних не за призначенням за кожний день такого використання коштів, але не більше 10% суми таких коштів.

Також судом першої інстанції встановлено, що пенсіонер ОСОБА_1 отримував пенсію за відомостями місця фактичного свого проживання у відділенні поштового зв`язку с. Звенигород Поштампу-ЦПЗ №1 Львівської області до 28.02.2013.

Проте, відповідно до свідоцтва від 17.04.2015 серії НОМЕР_1 про смерть ОСОБА_1 , виданого виконавчим комітетом Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 17.04.2015 був внесений відповідний актовий запис №13.

У подальшому, при складанні позивачем звіту за формою В9-М по Пустомитівському району було встановлено, що за відділенням поштового зв`язку Звенигород Львівської дирекції УДППЗ "Укрпошта" обліковується переплата пенсії ОСОБА_1 у сумі 11 427,53 грн. за період з 01.03.2012 по 28.02.2013, що була сплачена після його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Управління 18.11.2015, 15.01.2016, 20.12.2017, 08.05.2020, 19.10.2020 зверталось до відповідача з вимогами, у яких просило Товариство повернути сплачені безпідставно, у період з 01.03.2012 по 28.02.2013, грошові кошти в сумі 11 427,53 грн., у зв`язку зі смертю пенсіонера ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідь на ці вимоги позивача про повернення переплачених коштів Товариство листами від 17.12.2015 та від 07.02.2018 повідомляло про відсутність підстав для повернення переплачених коштів, оскільки за результатами проведеного Львівською дирекцією УДППЗ "Укрпошта" відомчого розслідування було встановлено, що пенсійні кошти громадянина ОСОБА_1 у період з 01.03.2012 по 28.02.2013 виплачувались особисто одержувачу, крім жовтня-листопада 2012 року та лютого 2013 року, коли пенсія була виплачена проживаючій із пенсіонером сестрі - ОСОБА_2 , про що у виплатних відомостях за формою В1-М відповідно до Інструкції про виплату та доставку пенсій була зроблена відповідна відмітка.

Оскільки Товариство не повернуло позивачу сплачені у період з 01.03.2012 по 28.02.2013 пенсійні кошти, що належали ОСОБА_1 , Управління звернулось до суду з даним позовом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що пенсійні виплати - це грошові виплати в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати; пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5.3 Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв`язку, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України та Міністерства праці та соціальної політики України №464/156 28.04.2009 (далі - Інструкція), виплата пенсій, соціальних допомог провадиться працівником зв`язку особисто одержувачу після звірення даних пред`явленого паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, з даними, зазначеними органом Пенсійного фонду, органом праці та соціального захисту населення у відомості за формою В1-М. За отримання грошей одержувач розписується у відомості за формою В1-М і проставляє дату одержання, а працівник зв`язку розписується за здійснення виплати.

Пунктом 5.4 Інструкції передбачено, що у разі коли одержувач за станом здоров`я не може власноручно розписатися, він доручає іншій особі, визначеній ним, крім працівників лікувально-профілактичних установ, органів Пенсійного фонду, органів праці та соціального захисту населення, працівників зв`язку, розписатися замість нього в його присутності за одержання пенсій, соціальних допомог. У цьому випадку у графі "Підпис одержувача" зазначається: "За одержувача розписався..." та вписуються прізвище, ініціали, місце проживання (реєстрації), серія та номер паспорта або документа, що посвідчує особу, особи, яка розписалася у відомості за формою В1-М, і проставляється дата виплати.

За приписами пункту 6.11 Інструкції у разі виявлення помилок у виплатних документах, а також у разі допущення випадків порушення виплат пенсій, соціальних допомог з вини працівників зв`язку, органи Пенсійного фонду, органи праці та соціального захисту населення письмово повідомляють про це поштамт, вузол (центр) поштового зв`язку. Поштамти, вузли (центри) поштового зв`язку в день надходження такого повідомлення з`ясовують причини виникнення помилок і розбіжностей у сумах, вживають заходів щодо їх усунення і письмово повідомляють про це органи Пенсійного фонду, органи праці та соціального захисту населення для внесення відповідних змін до звіту за формою 57-а та акта за формою В9-М.

Наведеними положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Інструкції передбачено порядок виплати та доставки національним оператором поштового зв`язку населенню пенсій, визначених законодавством, які надаються у грошовій формі. При цьому, лише за наявності вини працівників поштового зв`язку порядку виплати пенсійних коштів, органи пенсійного фонду мають вжити заходи до відділення пошти для їх усунення.

За результатами проведеного Львівською дирекцією УДППЗ "Укрпошта" відомчого розслідування встановлено, що пенсійні кошти громадянина ОСОБА_1 у період з 01.03.2012 по 28.02.2013 виплачувались особисто одержувачу, крім жовтня-листопада 2012 року та лютого 2013 року, коли пенсія була виплачена проживаючій з пенсіонером сестрі - ОСОБА_2 , про що у виплатних відомостях за формою В1-М, відповідно до Інструкції, були зроблені відповідні відмітки.

У березні 2013 року ОСОБА_2 повідомила працівника поштового зв`язку (листоношу) ОСОБА_3 , що ОСОБА_1 зник без вісті, в зв`язку з чим вона в кінці лютого 2013 року подала відповідну заяву в поліцію. Тому пенсійні кошти ОСОБА_1 в доставку з березня 2013 року не видавались.

З матеріалів справи вбачається, що з метою з`ясування вказаних обставин Товариство звернулось до правоохоронних органів з відповідною заявою, за результатами розгляду якої слідчим відділом Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області встановлено, що у березні 2013 року до СВ Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 (її брат) зник безвісти 19.02.2013. Відомості за цим фактом були внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.

В ході перевірки слідчим СВ Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області був зроблений висновок, що ОСОБА_1 помер у березні 2013 року, а тому пенсійні виплати були сплачені правомірно. У зв`язку з цим кримінальне провадження №000821 було закрите за відсутності у діянні складу кримінального правопорушення, про що слідчим СВ Пустомитівського ВП Франківського ВП ГУ НП України у Львівській області винесено постанову про закриття кримінального провадження від 27.05.2016.

В матеріалах справи міститься рішення Галицького районного суду міста Львова від 10.07.2018 у справі №461/927/18, яке набрало законної сили, за заявою Товариства в особі Львівської дирекції про встановлення факту, що має юридичне значення (факт неправильності запису дати смерті), в якому суд дійшов висновку про правомірність виплати з 01.03.2012 по 28.02.2013 пенсії ОСОБА_1 . Однак, суд також зазначив, що така обставина не є підставою для внесення змін в актовий запис про смерть ОСОБА_1 .

Отже, на підставі наведених доказів та встановлених обставин у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, що кошти в сумі 11 427,53 грн., призначені для виплати пенсії ОСОБА_1 , були сплачені відділенням поштового зв`язку Звенигород Львівської дирекції УДППЗ "Укрпошта" за період з 01.03.2012 по 28.02.2013 з дотриманням вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Інструкції.

Також суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи позивача про те, що результатом проведення Львівською дирекцією УДППЗ "Укрпошта" відомчого розслідування щодо правомірності виплати за період з 01.03.2012 по 28.02.2013 пенсії ОСОБА_1 стало звільнення листоноші ОСОБА_3 (наказ від 26.08.2015 №737/К), оскільки вказані обставини не свідчать про порушення відповідачем порядку виплати пенсії за відсутності підтвердження цих доводів відповідними доказами.

Щодо клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності, то суд першої інстанції правильно зазначив, що позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. У даному випадку, зважаючи на той факт, що порушення прав та інтересів позивача за позовом не відбулось, строк позовної давності судом не застосовується.

Згідно зі статтями 73, 74, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем були надані належні та більш вірогідні докази того факту, що пенсія у сумі 11 427,53 грн., призначена ОСОБА_1 , була сплачена у період з 01.03.2012 по 28.02.2013 відповідачем правомірно, а тому підстав для стягнення цих коштів з Товариства немає, у зв`язку з чим позовні вимоги Управління задоволенню не підлягають.

Таким чином, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи, на які посилався апелянт під час розгляду даної справи, залишені Північним апеляційним господарським судом без задоволення, як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову у справі №910/18468/21.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2022 у справі №910/18468/21 прийнято з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржуване рішення має бути залишеним без змін, а апеляційна скарга Управління - без задоволення.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на позивача в порядку статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2022 у справі №910/18468/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2022 у справі №910/18468/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

4. Матеріали справи №910/18468/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.О. Алданова

Б.О. Ткаченко