ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2022 р. Справа№ 910/8298/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

Секретар судового засідання: Луцюк А.В.

За участю представників учасників процесу:

від прокуратури: Костантинова І.В.

від позивача: Тетерятник О.В.

від відповідача: Шевчук О.В.

від третьої особи: не з`явився;

Вільні слухачі: ОСОБА_51., ОСОБА_52., ОСОБА_53., ОСОБА_54., ОСОБА_55., ОСОБА_56., ОСОБА_57., ОСОБА_58., ОСОБА_59.

Розглянув у відритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 у справі №910/8298/21 (суддя Баранов Д.О., м. Київ, повний текст рішення складено та підписано - 29.11.2021)

за позовом заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимоги щодо предмета спору: державний реєстратор Комунального підприємства "Благоустрій Шевченківського району" Клюковський Максим Володимирович

про зобов`язання вчинити дії,

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Заступник керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі (далі - прокурор) Київської міської ради (далі - позивач /Рада) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість" (далі - відповідач /ПП "Конвалія-нерухомість") про скасування державної реєстрації права власності на нежитлові будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по АДРЕСА_9, 2 в м. Києві Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість" (04071, м. Київ, АДРЕСА_9, будинок 2; ідентифікаційний код: 37175879), проведену 24.07.2017 державним реєстраторам Комунального підприємства "Благоустрій Шевченківського району" Клюковським Максимом Володимировичем на підставі рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №36384694 від 31.07.2017.

В обґрунтування позовних вимог прокурор вказує, що державна реєстрація права власності на означені вище будівлі є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки, під час проведення реєстраційних дій не було дотримано встановленого законодавством порядку вибуття майна з комунальної власності, а також, Приватним підприємством "Конвалія-нерухомість" не виконано інвестиційні зобов`язання, згідно з якими передбачалося набуття ним у власність спірного майна.

При цьому, прокурор у позовній заяві посилався на положення ст. 391 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 позов заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради задоволено.

Вирішено скасувати державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по АДРЕСА_9, 2 в м. Києві Приватного підприємства "Конвалія-Нерухомість" (04071, м. Київ, АДРЕСА_9, будинок 2; ідентифікаційний код: 37175879), проведену 24.07.2017 державним реєстратором КП "Благоустрій Шевченківського району" Клюковським М.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 36384694 від 31.07.2017.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що:

- відповідачем не доведено обставин, щоб свідчили про існування оригіналу Умов конкурсу на будинки № 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж, 2-З АДРЕСА_20, що підлягає реконструкції згідно з рішенням Подільської районної у м. Києві ради від 12.03.2009 № 551, підписані Головою Подільської районної в м. Києві ради Є.О. Романенко 27 жовтня 2010 року, а судом таких обставин не встановлено, то за таких підстав, суд першої інстанції позбавлений можливості перевірити виникнення у відповідача права на набуття права власності на будинки №№ 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж та 2-З по АДРЕСА_9, загальною площею 3 109, 7 кв.м в цілому, до завершення реконструкції, а також встановити таке право відповідача:

- набуття та реєстрація ПП "Конвалія-Нерухомість" права власності на окремі приміщення, розташовані у спірному будинку літ. "А" по АДРЕСА_9, 2 в м. Києві, не надає права відповідачу на здійснення за собою реєстрації права власності на 8 будівель, в цілому.

- державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по АДРЕСА_9, 2 в м. Києві проведено за особою, яка не довела обставин набуття у встановленому законом порядку права власності на них, а подані для державної реєстрації документи в даному випадку не відповідають вимогам закону, адже, не підтверджують наявності у заявника права власності на спірний об`єкт, державна реєстрація права власності на вказані об`єкти за ПП "Конвалія-Нерухомість", проведена 24.07.2017 державним реєстратором КП "Благоустрій Шевченківського району" Клюковським М.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 36384694 від 31.07.2017 є незаконною;

- відповідач не виконав встановлені п. 3.1.1 договору зобов`язання щодо реконструкції будинків по АДРЕСА_9, 2 (літ. А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З) в м. Києві, реконструйований об`єкт в експлуатацію не ввів, а відтак, відповідно до п. 8.2. договору не набув право власності на спірні будівлі;

- враховуючи наведені осбавини

При цьому місцевий господарський суд відхиляючи твердження відповідача про пропуск прокурором строку позовної давності, зазначив що:

- Київська міська рада, ні прокурор жодним чином не приймали участь у проведенні вказаної реєстрації, у зв`язку з чим, останні не могли самостійно дізнатися про її вчинення та про подані підприємством документи для вчинення такої реєстрації.

- відповідно до Порядку роботи з позовними заявами, рішеннями суду у справах, стороною у яких є Київська міська рада, Київський міський голова та заступник київського міського голови - секретар Київради, затвердженого розпорядженням Київського міського голови від 17.11.2011 № 225 позовну роботу щодо підготовки проектів позовів від імені Київської міської ради, матеріалів, необхідних для обґрунтування позову здійснюють структурні підрозділи за напрямками діяльності;

- про факт спірної реєстрації структурному підрозділу виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - Департаменту комунальної власності м. Києва стало відомо з листа Київської міської прокуратури від 30.03.2021 № 15/3-418-15 (лист Департаменту від 29.04.2021 № 062/06-13-2750, наданий за дорученням Київської міської ради від 26.04.2021 № 08/9605 у відповідь на лист прокуратури від 23.04.2021 № 15/3-491ВИХ21); -

- ані нормами Земельного кодексу України, ані положеннями Тимчасового порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.02.2019 №63/9120 не передбачено обов`язку структурних підрозділів Київської міської державної адміністрації, які погоджували вказаний проект землеустрою, проводити перевірку законності набуття особою права власності на нерухоме майно, що розміщене на земельній ділянці;

- із жодний із поданих ПП "Конвалія-Нерухомість" документів не підтверджує обізнаність Київради до 2021 року з обставинами незаконної реєстрації за підприємством права власності на спірні будівлі, а відтак, й не доведено пропущення прокурором та позивачем строків позовної давності;

- з відповіді Департаменту культури виконавчого органу Київради (КМДА) від 14.11.2017, долученої підприємством до відзиву, не вбачається, що вказаному Департаменту було відомо про факт незаконної реєстрації за підприємством права власності на майно;

- за змістом вказаного листа Департамент культури погодив підприємству проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції будинків по АДРЕСА_9, 2 у м. Києві, водночас, цей лист жодним чином не свідчить про обізнаність Департаменту з фактом незаконної реєстрації права власності на спірне майно за відповідачем;

- не є доказом обізнаності Київради та структурних підрозділів її виконавчого органу з обставинами незаконної реєстрації і висновок державної експертизи землевпорядної документації від 01.03.2018, затверджений Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, ПП "Конвалія-Нерухомість" (далі- скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі №910/8298/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Зокрема, узагальненні доводи апеляційної скарги ПП "Конвалія-Нерухомість" зводяться до того, що:

- згідно із переліком 7 до рішення Київської міської ради від 02.10.2010 №284/5096 до об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва належали тільки будинки по АДРЕСА_9, 2 літери А,Б, В, Д, Е. Будинки по АДРЕСА_20 2, літери В, Ж, З до власності територіальної громади міста Києва не приймалися, а отже позивач не надав доказів на підтвердження наявності у нього права власності на ці будинки;

- розглядаючи спір у даній справі, місцевий господарський суд не встановив наявність у позивача права або законного інтересу, за захистом якого звернувся позивач до суду, а висновок суду першої інстанції про наявність у позивача права власності на будинки по АДРЕСА_20, 2 літери В,Ж, З суперечать матеріалам справи, оскільки доказів вабо аргументів на підтвердження такого права власності позивач не надав;

- позивачем обраний неналежний спосіб захисту своїх порушених прав (негаторний спосіб захисту замість віндикаційного позову), що є підставою для відмови у задоволенні позову;

- місцевий господарський суд не врахував, що з огляду на положення ст.ст. 1, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Подільська районна у міста Києві рада мала всі повноваження для проведення в 2010 році інвестиційного конкурсу та розпорядження спірними будинками;

- поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що набуття права власності на відповідні жилі та нежитлові приміщення на підставі договорів купівлі- продажу та міни, а також сплата ринкової вартості неприватизованих нежитлових приміщень та залишкової балансової вартості будинків, свідчить про набуття відповідачем права власн6соті на спірні будинки у відповідності до вимог закону;

- посилання суду першої інстанції про те, що державна реєстрація прав та їх обтяжень в липні 2017 року була проведена на підставі довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна, виданої 27.12.2017 ТОВ "Благобудконсалт" та довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 25/2018, виданої 29.01.2018 ТОВ "Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації", і, що зазначені довідки були видані пізніше, ніж проведена державна реєстрація прав та їх обтяжень 24.07.1017 є такими, що повністю не відповідають дійсності. Інформація, яка міститься в листі КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 21.04.2021 № 062/14-4841 (И-2021) стосується виключно тих об`єктів, які були зареєстровані саме КП Київської міської ряди Київське міське бюро технічної інвентаризації", а тому є неповною та такою, що не відображає реальний стан справ, а особливо інформація стосовно того, що "об`єкти нерухомого майна в літ. Г, Д, Е, Ж на праві власності не реєструвалися";

- місцевий господарський суд належним чином не дослідив викладені відповідачем у заяві про застосування строків позовної давності аргументи та доводи, а, відтак, дійшов помилкового висновку про її відхилення;

- порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права, зокрема,- ст.ст.- 3, 15, 16, 321, 391 Цивільного кодексу України та ст.ст. 1, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також порушенням норм процесуального права, а саме - ст. 53 Господарського процесуального кодексу України.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

01.02.2022 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від прокурора надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись, зокрема, на те, що:

- прокурором обрано належний спосіб захисту;

- умовами інвестиційного договору, укладеного 15.11.2010 на виконання вказаного рішення райради від 28.10.2010, визначено, що право власності забудовника-інвестора та замовника на майно виникає після введення об`єкту в експлуатацію та оформлюється у відповідності до діючого законодавства (п. 8.2 договору). За вказаних обставин, дійсний власник майна не приймав рішень про його відчуження на користь відповідача ні за наслідками виконання інвестиційних зобов`язань, ні внаслідок інших, визначених законодавством, підстав, у тому числі, за результатами процедури приватизації;

- внаслідок ліквідації Подільської районної у місті Києві ради права власності територіальної громади на вказані будівлі не припинилося, а змінився лише, орган уповноважений здійснювати повноваження власника, ним з 2010 року стала Київська міська рада, яка вірно визначене позивачем у позові прокурора;

- місцевим господарським судом будо правомірно відхилено доводи відповідача про набуття права власності на спірні обєкт на підставі умов конкурсу;

- місцевий господарський суд дійшов вірно висновку про те, що трьох річний строк для звернення прокурора із даним позовом до суду не пропущено.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції у встановлений строк не надходив.

Частиною 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив на апеляційну скаргу через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням. Відтак, приймаючи до уваги, що позивач у строк, встановлений судом апеляційної інстанції, не подав відзиву на апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що неподання позивачем відзиву не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Явка учасників процесу

У судове засідання з`явився прокурор, представники позивача та відповідача.

Третя соба своїх представників у судове засідання не направила.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від третьої особи через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що третя особа належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання у даній справі, явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (ст. 42 ГПК України), зважаючи на відсутність від третьої особи клопотань/заяв про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, а також враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників третьої особи.

Позиція представників сторін у справі

Представник скаржника у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених у ній та просив апеляційну скаргу задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі №910/8298/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

У судовому засіданні прокурор доводи апеляційної скарги заперечував з підстав викладених у відзиві на неї та просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі №910/8298/21- без змін.

У судовому засіданні представник позивача просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі №910/8298/21- без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, 12.07.2007 Подільською районною у місті Києві радою прийнято рішення № 201 "Про затвердження переліку будинків, що належать до комунальної власності територіальної громади Подільського району м. Києва, які знаходяться в незадовільному технічному, непридатному для проживання, аварійному стані та потребують реконструкції", яким затверджено перелік будинків, які потребують реконструкції, згідно з додатком до рішення, пунктом 13 якого вказаний будинок по АДРЕСА_9, 2-А.

12.03.2009 Подільською районною у місті Києві радою прийнято рішення № 551 "Про внесення змін та доповнень до рішень Подільської районної у м. Києві ради від 12.07.2007 № 201, від 12.07.2007 № 227 та від 29.05.2008 № 364", пунктом 1 якого вирішено внести зміни до рішення Подільської районної у місті Києві ради від 12.07.2007 № 201, а саме, позицію 13 додатку до рішення (розділ "Перелік житлових будинків, визнаних непридатними для проживання") викласти в такій редакції: будинок по АДРЕСА_9, 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Е, 2-Ж, 2-З.

Відповідно до умов конкурсу від 27.10.2010 року (розділу 4 умови залучення інвестора для реконструкції будинку (згідно рішення Подільської районної у місті Києві ради від 01.03.2007 №158), зокрема, є:

- п. 4 Умов конкурсу після виконання інвесторами п. 1.1., 2-3 цих умов між Подільською районною у м. Києві радою та/або Подільською районною у м. Києві державною адміністрацією та/або профільним підприємством КП «Поділ-Інвест Реконструкція» та інвестором укладається інвестиційна угода і будинки №2-А, 2-Б, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2- Ж, 2-З по АДРЕСА_20 загальною площею 3109,7 кв.м. передається інвестору під реконструкцію з передачею йому у власність частини цього будинку за виключенням площ приватизованих жилих та нежилих приміщень після завершення реконструкції.

- у п. 5 Умов конкурсу визначено, що у разі вирішення питання інвестором питання відселення на постійне місце проживання усіх мешканців будинку, в тому числі відселення інвестором тих мешканців, за їх згодою, які займають на праві власності приміщення (квартири), та оформлення у власність інвестора приміщень, що належать юридичним та чи фізичним особам, що не проживають у будинках, будинки №2-А, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , 2-Є, 2- Ж, 2-З по АДРЕСА_20 ,загальною площею 3109,7 кв.м. передаються інвестору у власність до завершення реконструкції в цілому.

28.10.2010 Подільською районною у місті Києві радою прийнято рішення № 883 "Про затвердження результатів Інвестиційного конкурсу та залучення інвесторів до реконструкції або реставрації жилих та нежилих будинків, а також вбудованих в жилі будинки нежилих приміщень, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Києва", пунктом 3 якого залучено до реконструкції або реставрації непридатного для проживання будинків № 2, літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З, по АДРЕСА_9, загальною площею 3109,7 кв.м. ПП "Конвалія-Нерухомість".

Пунктом 6.3. вказаного рішення доручено Подільській районній у місті Києві раді укласти разом з КП "Поділ-ІнвестРеконструкція" інвестиційні договори з інвесторами на реконструкцію або реставрацію будинків, що зазначені у пунктах 2-3 цього рішення виключно після виконання останнім вимог пункту 5 цього рішення.

15.11.2010 між Приватним підприємством "Конвалія-Нерухомість" (далі - інвестор) та Комунальним підприємством "Поділ-ІнвестРеконструкція" (далі - замовник) укладено інвестиційний договір № 16 (далі - Договір) на реконструкцію та будівництво об`єкту за адресою: АДРЕСА_9, 2, літ. А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З в Подільському районі м. Києва, предметом якого є реалізація інвестиційного проекту з реконструкції та будівництва за адресою: АДРЕСА_9, 2, літ. А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З на умовах конкурсу, визначених районною конкурсною комісією по залученню інвесторів до реконструкції або реставрації жилих та нежилих будинків, а також вбудованих в жилі будинки нежилих приміщень, що знаходяться на балансі житлово-експлуатаційних та інших організацій (підприємств, установ) комунальної власності територіальної громади Подільського району м. Києва (протокол № 15 від 27.10.2010) також належним чином виконати всі інші зобов`язання за цим договором з дотриманням вимог чинного законодавства (п. 2.1. Договору).

За умовами п. 3.1.1. Договору забудовник-інвестор, зокрема, зобов`язується:

- за погодженням із замовником розробити та затвердити містобудівну концепцію реконструкції території під об`єктом згідно з Генеральним планом м. Києва з врахуванням забезпечення мешканців будинків об`єктами соціальної інфраструктури;

- організувати проектування та здійснення реконструкції об`єкту власними та/або залученими силами, визначити за погодженням з замовником генерального проектувальника та Генерального підрядника реконструкції об`єкту, забезпечити авторський нагляд за реконструкцією;

- забезпечити повне (100%) фінансування/інвестування проектування та реконструкції об`єкту власними силами та/або кредитними грошовими коштами та/або грошовими коштами фізичних та/або юридичних осіб, залучених у відповідності до чинного законодавства;

- забезпечити повне (100%) фінансування відселення осіб (фізичних та/або юридичних), які проживають/перебувають на законних підставах у будинку, та вирішення з ними майнових питань, пов`язаних з їх відселенням;

- забезпечувати повне (100%) фінансування робіт по знесенню (повному або частковому) будинків (у разі необхідності їх виконання);

- забезпечити разом із замовником проведення робочої та державної комісії по введенню об`єкта після його реконструкції та будівництва в експлуатацію.

В абзаці "В" пункту 3.1.2. договору, КП "Поділ-ІнвестРеконструкція" зобов`язалося відповідно до чинного в Україні законодавства вжити заходів щодо організаційно-правового забезпечення, відповідно до ст. 11 Закону України "Про комплексу реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду".

Загальний обсяг інвестування /фінансування (вартість робіт/послуг за цим Договором) забудовником - інвестором на проектування та реконструкцію об`єкта, порядок та строки його здійснюються сторонами згідно з графіком фінансування, який укладається сторонами упродовж 30 (тридцяти) робочих днів з дати документального оформлення замовником результатів інвентаризації відповідно до підпункту «Б» п. 3.12. цього Договору та їх отримання замовником - інвестором. Після його підписання графік фінансування стає додатком до цього Договору і його невід`ємною частиною ( п. 4.1. Договору).

Умовами п. 5.1.1. Договору встановлено, що оформлення зобов`язань сторін при звільненні приміщень і жилих і нежилих будинках здійснюється в установленому законом порядку шляхом укладення письмового договору між особою, що є власником, наймачем або орендарем приміщення, що звільняються, і інвестором, який проводить відселення.

В розділі 8 договору сторони узгодили порядок використання результатів реконструкції та будівництва об`єкту інвестування. Зокрема забудовнику передається 97% корисної площі та 100% допоміжної площі реконструйованого об`єкту, яка перевищує площу об`єкту до реконструкції, а також 100% площі реконструйованого об`єкту, яка дорівнює площі об`єкту до реконструкції і первинна потужність.

Згідно п. 8.2. договору право власності забудовника-інвестора та замовника на майно виникає після введення об`єкту в експлуатацію і оформлюється у відповідності до діючого законодавства.

У п. 13.1 Договору сторонами визначено, що даний Договір складено у двох примірниках українською мовою, кожний з яких має однакову юридичну силу, набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін і скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором.

15.11.2017 між сторонами було укладено календарний графік виконання зобов`язань по інвестиційному Договору.

Додатково апеляційним господарським судом встановлено наступне.

21.06.2012 між ОСОБА_1 , і ОСОБА_2 як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу, відповідно до п.п. 1.1. якого продавці передали у власність (продали) покупцю 69/100 частини квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 43,10 кв, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну визначену цим договором.

30.07.2012 між ОСОБА_3 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу частини квартири, відповідно до п.1 якого продавець продав (передав у власність) покупцю 40/100 частин, квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 64,60 м2, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну визначену цим догоаором.

04.09.2012 між ОСОБА_4 (сторона 1), ОСОБА_5 (сторона 2), ОСОБА_6 (сторона 3) та відповідачем, було укладено договір міни, відповідно до п. п. 1., 2., 3. якого сторони 1, 2, 3 за цим договором ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 зобов`язується передати відповідачу у власність частину квартири в обмін на іншу квартиру, яку відповідач зобов`язується передати стороні 1, стороні 2 та стороні 3;

у власність сторони 1, сторони 2 та сторони 3 за цим договором надходить квартира АДРЕСА_6 , загальною площею 31.70 м2.; у власність відповідача за основним договором надходять належні стороні 1, стороні 2 та стороні 3 - 186/100 частини квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 43.10 м2.

21.09.2012 між ОСОБА_7 (сторона 1), ОСОБА_8 (сторона 2) та відповідачем (сторона 3) було укладено договір міни, відповідно до п.п. 1., 2. ,3. якого сторона 1, сторона 2 зобов`язуються передати у власність відповідачу частину квартири на іншу квартиру, яку відповідач зобов`язується передати стороні 1 та стороні 2;

- у власність сторони 1 та сторони 2 за цим договором переходить квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 48.10 м2, в рівних частинах: сторона 1- отримує у власність Ѕ частину квартири, сторона 2- отримує у власність Ѕ частину квартири;

- у власність відповідача за цим договором надходять належні стороні 1 та стороні 2 - 20/100 частин квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 61.10м2.

05.10.2012 між ОСОБА_9 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу квартири, відповідно до п.1 якого продавець продав (передав у власність) покупцю Ѕ частину, квартири АДРЕСА_9 , загальною площею 69,30 м2, а покупець купив (прийняв у власність).

05.10.2012 між ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу квартири, відповідно п. 1. якого продавці продали (передали у власність) покупцю квартири АДРЕСА_10 , загальною площею 64,80 м2, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну визначену цим договором.

10.10.2012 між ОСОБА_12 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу частини квартири, відповідно до п.1 якого продавець продав (передав у власність) покупцю 1/3 частину, квартири АДРЕСА_11 , загальною площею 42,20 м2, а покупець купив (прийняв у власність).

12.10.2012 між ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу частини квартири, відповідно п. 1. якого продавці продали (передали у власність) покупцю 108/500 частин квартири АДРЕСА_12 , загальною площею 67,00 м2, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну визначену цим договором.

12.10.2012 між ОСОБА_15 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу частини квартири, відповідно п. 1. якого продавець продав (передав у власність) покупцю 54//500 частин квартири АДРЕСА_12 , загальною площею 67,00 м2, а покупець купив (прийняв у власність) квартиру та сплатив за неї ціну визначену цим договором.

09.11.2012 між ОСОБА_16 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу частини квартири, відповідно до п.1. якого продавець продав (передав у власність) покупцю Ѕ частину, квартири АДРЕСА_9 , загальною площею 42,20 м2, а покупець купив (прийняв у власність) квартиру та сплатив за неї ціну визначену цим договором.

11.12.2012 між ОСОБА_17 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу частини квартири, відповідно п. 1. якого до продавець продав (передав у власність) покупцю 46/100 частин квартири АДРЕСА_12 , загальною площею 67,70 м2, а покупець купив (прийняв у власність) квартиру та сплатив за неї ціну визначену цим договором.

22.11.2012 між ОСОБА_18 та відповідачем було укладено договір міни, відповідно до п.п. 1., 2. 3., якого ОСОБА_18 зобов`язуються передати відповідачу у власність частину квартири в обмін на іншу квартиру, яку відповідач зобов`язується передати ОСОБА_18 ;

- у власність ОСОБА_18 за цим договором надходить квартира АДРЕСА_13 , загальною площею 35.30м2;;

- у власність відповідача за цим договором надходять належні ОСОБА_18 80/300 частин квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 61.10 м2.

12.12.2012 між ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу частини квартири, відповідно п. 1. якого продавці продали (передали у власність) покупцю 57/100 частини квартири АДРЕСА_14 , загальною площею 61,60 м2, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну визначену цим договором.

17.12.2012 між ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу частини квартири, відповідно п. 1. якого продавці продали (передали у власність) покупцю 43/100 частини квартири АДРЕСА_14 , загальною площею 44,40 м2, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну визначену цим договором.

27.12.2012 між ОСОБА_23 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу частини квартири, відповідно до п.1. якого продавець продав (передав у власність) покупцю 1/4 частину, квартири АДРЕСА_15 , загальною площею 60,60 м2, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну визначену цим договором.

15.02.2013 між ОСОБА_24 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу частини квартири, відповідно до п.1. якого продавець продав (передав у власність) покупцю 3/4 частини, квартири АДРЕСА_15 , загальною площею 60,60 м2, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну визначену цим договором.

19.02.2013 між ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу частини квартири, відповідно п. 1 до продавці продали (передали у власність) покупцю 108/500 частин квартири АДРЕСА_12 , загальною площею 67,00 м2, а покупець купив (прийняв у власність) частину квартири та сплатив за неї ціну визначену цим договором.

03.04.2013 між ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу, нежитлових приміщень відповідно п. 1. якого продавці продали (передали у власність), а покупець купив (прийняв у власність) нежилі приміщення №1 по №9 (групи приміщень №55) (в лі. А), загальною площею 115,8 м2, що розташовані за адресою АДРЕСА_16 та сплатив за нежилі приміщення ціну визначену цим договором.

03.04.2013 між ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу, нежитлових приміщень відповідно п. 1. якого продавці продали (передали у власність), а покупець купив (прийняв у власність) нежилі приміщення №60, №61, №62, №63 (в лі. А), загальною площею 178,90 м2, що розташовані за адресою АДРЕСА_16 та сплатив за нежилі приміщення ціну визначену цим договором.

22.05.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімімпекс- Трейд», як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу, нежитлового приміщення відповідно п. 1. якого продавець продав (передав у власність), а покупець купив (прийняв у власність) нежитлове приміщення №22, загальною площею 20.10 м2, що знаходиться за адресою АДРЕСА_16 ) та сплатив за нежилі приміщення ціну визначену цим договором.

12.07.2013 між відповідачем та ОСОБА_29 було укладено договір міни, відповідно до п.п. 1., 2., 3., 4., якого за цим договором сторони домовилися обміняти належне їм нерухоме майно в наступному порядку:

- у власність відповідача надходять 1/3 частина квартири АДРЕСА_11 , загальною площею 69.3 м2;

- у власність ОСОБА_29 надходить квартира АДРЕСА_17 , загальною площею 66.9 м2.

28.08.2013 між ОСОБА_30 та відповідачем було укладено договір міни, відповідно до п.п. 1., 2., 3. якого за цим договором ОСОБА_30 зобов`язується передати стороні 2 (відповідачу) у власність квартиру в обмін на іншу квартиру, яку сторона зобовязується передати у власність ОСОБА_30 ;

- у власність ОСОБА_30 за цим договором надходить належна відповідачу квартира АДРЕСА_18 , загальною площею 83.16 м2;

- у власність відповідача за цим договором надходить належна ОСОБА_30 квартира АДРЕСА_19 , загальною площею 52.10м2.

19.07.2013 між ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу частини квартири, відповідно п. п. 1.1.,1.3. якого до продавці продають, а покупець приймає у власність нерухоме майно, яким є: 60/100 частини квартири АДРЕСА_5 та зобов`язується сплатити за неї обумовлену цим договором суму в строк та порядку, визначеним цим договором; загальна площа 63.5 кв.м.

25.12.2013 між ОСОБА_33 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу, відповідно до п.п. 1.1.,1.2. якого продавець продав (передав у власність) покупцю, а покупець купив (прийняв у власність) квартиру АДРЕСА_20 , загальною площею 67,70 м2.

13.01.2014 між ОСОБА_29 та відповідачем було укладено договір міни, відповідно до п.п. 1.2., якого сторона 1 зобов`язується передати стороні 2 (відповідачу) у власність 1/3 частину квартири а обмін на іншу квартиру, яку сторона 2 зобов`язується передати у власність стороні 1; у власність сторони 1 за цим договором надходить належна стороні 2 квартира АДРЕСА_21 , загальною площею 69,90м2, а у власність сторони 2 за цим договором надходить належна стороні 1 1/3 частина квартири АДРЕСА_11 , загальною площею 69,30 м2.

25.04.2014 між ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та відповідачем було укладено договір міни, відповідно до п.п. 1., 2. 3., якого ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 разом зобов`язуються передати відповідачу у власність 19/100 частини квартири в обмін на іншу квартиру, яку відповідач зобов`язується передати у власність ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 в рівних частинах4

- у власність ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 в рівних частинах, а саме 1/3 кожній за цим договором надходить належна відповідачу квартира АДРЕСА_22 , загальною площею 21.70м2;

- у власність відповідача за цим договором надходять належні в рівних частинах ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 19/100 частини квартири АДРЕСА_23 , загальною площею 63.80 м2.

08.08.2014 між ОСОБА_37 , ОСОБА_38 (сторона1), ОСОБА_39 (сторона 2), ОСОБА_40 (сторона 3), та відповідачем було укладено договір міни, відповідно до п.п. 1., 2. 3., якого сторона 1, сторона 2, сторона 3 зобов`язуються передати відповідачу у власність 39/100 частини квартири в обмін на іншу квартиру, яку відповідач зобов`язується передати у власність стороні 1, стороні 2, стороні;

- у власність стороні 1, сторони 2, сторони 3 в рівних частинах, тобто по 1/3 кожному за цим договором надходить належна відповідачу квартира АДРЕСА_24 , загальною площею 56.40 м2;

- у власність відповідача за цим договором надходять належні стороні 1, стороні 2, стороні 3 - 39/200 частин квартири АДРЕСА_25 .

08.08.2014 між ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу частини квартири, відповідно п. 1 до продавці продали (передали у власність) покупцю, а покупець купив (прийняв у власність) 39/300 частин квартири АДРЕСА_23 , загальною площею 63,80 м2, та сплатив за неї ціну визначену цим договором.

19.09.2014 між ОСОБА_43 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу, відповідно п. 1. якого продавець продав (передав у власність) покупцю, а покупець купив (прийняв у власність) нежитлове приміщення, кафе, що розташоване за адресою: АДРЕСА_26 , загальною площею -155,70 м2 та зобов`язався сплатити за приміщення його ціну визначену цим договором.

25.11.2014 між ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , як продавцями та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу частини квартири, відповідно п. 1 до продавці продали (передали у власність) покупцю, а покупець купив (прийняв у власність) 42/100 частини квартири АДРЕСА_23 , загальною площею 63,80 м2, та сплатив за неї ціну визначену цим договором.

03.12.2014 між ОСОБА_46 та відповідачем було укладено договір міни, відповідно до п.п. 1., 2. 3., якого ОСОБА_46 зобов`язуються передати відповідачу у власність частину квартири в обмін на іншу квартиру, яку відповідач зобов`язується передати у власність ОСОБА_46 ;

- у власність ОСОБА_46 за цим договором надходить належна відповідачу квартира АДРЕСА_27 , загальною площею 42.70м2;

- у власність відповідача за цим договором надходять належні ОСОБА_46 80/300 частини квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 61.10 м2.

03.12.2014 між ОСОБА_47 та відповідачем було укладено договір міни, відповідно до п.п. 1., 2. 3., якого ОСОБА_47 зобов`язуються передати відповідачу у власність 80/300 частин квартири в обмін на іншу квартиру, яку відповідач зобов`язується передати ОСОБА_47 ;

- у власність ОСОБА_47 за цим договором надходить належна відповідачу квартира АДРЕСА_28 , загальною площею 31,50 м2;

- у власність відповідача за цим договором надходять належні ОСОБА_47 80/300 частин квартири АДРЕСА_8 , загальною площею 61.10 м2.

29.01.2015 між ОСОБА_48 , як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено договір купівлі - продажу квартири, відповідно п. 1 до продавець продав (передалву власність) покупцю, а покупець купив (прийняв у власність) 39/600 частини квартири АДРЕСА_23 , загальною площею 63,80 м2, та сплатив за неї ціну визначену цим договором.

Як вказує прокурор, 24.07.2017 ПП "Конвалія-нерухомість" було зареєстровано за собою право власності на нежитлові будівлі (літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З) по АДРЕСА_9, 2 в м. Києві загальною площею 3 109, 7 кв.м.

В обґрунтування необхідності звернення до суду з позовом про скасування державної реєстрації права власності на нежитлові будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по АДРЕСА_9, 2 в м. Києві ПП "Конвалія-Нерухомість", проведену 24.07.2017 державним реєстратором КП "Благоустрій Шевченківського району" Клюковським М.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 36384694 від 31.07.2017, прокурор вказує, що дана реєстрація є незаконною, можливість задоволення позову обумовлює наступними обставини:

- недотримання встановленого законодавством порядку вибуття майна з комунальної власності;

- відповідачем не виконано інвестиційні зобов`язання, згідно з якими передбачалося набуття ним у власність спірного майна, зокрема, не виконав встановлені п. 3.1.1 договору зобов`язання щодо реконструкції будинків по АДРЕСА_9, 2 (літ. А, Б. В, Г, Д, Е, Ж, З) в м. Києві, реконструйований об`єкт в експлуатацію не ввів, а відтак, відповідно до п. 8.2. договору не набув право власності на спірні будівлі;

- довідка про технічні показники об`єкта нерухомого майна, видана 27.12.2017 ТОВ "Благобудконсалт" та довідка про технічні показники об`єкта нерухомого майна, видана ТОВ "Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації" 29.01.2018 № 25/2018, на підставі яких здійснено реєстрацію, видано пізніше ніж вчинено такі дії;

- довідка про технічні показники об`єктів, не є документами, що свідчать про набуття ПП "Конвалія-Нерухомість" права власності на комунальне майно. Відповідач не набув правових підстав визначених законом для реєстрації права власності на спірні об`єкти, оскільки відсутні документи про перехід права власності на майно. Зокрема, реконструкція будинків на АДРЕСА_9, 2 в м. Києві проведена не була, об`єкти в експлуатацію не вводились, рішення Київською міською радою про відчуження майна не приймалось, що підтверджується інформацією відповідних контролюючих органів, а відтак ПП "Конвалія-Нерухомість" відповідно до п. 8.2. договору не набуло на підставі інвестиційного договору від 15.11.2010 № 16 право власності на нежитлові будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по АДРЕСА_9, 2 в м. Києві;

- набуття та реєстрація ПП "Конвалія-Нерухомість" права власності на окремі приміщення, розташовані у спірному будинку літ. "А" по АДРЕСА_9, 2 в м. Києві, не надає права відповідачу на здійснення за собою реєстрації права власності на 8 будівель, в цілому.

У поданому відзиві відповідач заперечує щодо позовних вимоги, з огляду на слідуюче:

- рішенням Подільської районної у місті Києві ради від 28.10.2010 № 883 затверджено результати конкурсу по залученню інвесторів до реконструкції або реставрації жилих та нежилих будинків, а також вбудованих в жилі будинки нежилих приміщень, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади Подільського району Києва згідно з протоколом засідання Районної конкурсної комісії від 27.10.2010 № 15 (пункт 1 рішення); залучено відповідача до реконструкції або реставрації непридатного для проживання будинків № 2 літ. А, Б, В , Г, Д, Є, Ж, З по АДРЕСА_9 загальною площею 3 109, 7 кв. м. (пункт 3 рішення). Таким чином, до прийняття рішення Київської міської ради від 02.12.2010 № 284/5096: ПП "Конвалія-Нерухомість" прийняло участь в конкурсі на будинки № 2-А, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , 2-Є, 2-Ж, 2-З АДРЕСА_20, що підлягає реконструкції згідно з рішенням Подільської районної у м. Києві ради від 12.03.2009 № 551 (копія умов конкурсу додається до відзиву, оригінал знаходиться в Подільській районній у м. Києві раді); відповідача було залучено до реконструкції або реставрації непридатного для проживання будинків № 2 літ. А, Б, В , Г, Д, Є, Ж, З по АДРЕСА_9 загальною площею 3 109, 7 кв.м.; з відповідачем був укладений інвестиційний договір № 16 від 15.11.2010.

- підпункти 8 пунктів А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З розділу І умов конкурсу стосовно кожного об`єкту нерухомості містять таке положення "Будинок взятий на облік як пам`ятка - не пам`ятка. На дату укладення інвестиційного договору № 16 від 15.11.2010 об`єкт нерухомості (або його складові частини), як об`єкт культурної спадщини, на державному обліку не перебував;

- право власності на житлові приміщення в будинку № 2 літ. "А" по АДРЕСА_9 до ПП "Конвалія-Нерухомість" перейшло на підставі договорів купівлі-продажу та міни. Після укладення та виконання даних договорів колишні власники квартир в будинку АДРЕСА_30 були відселені в придбані та/або обміняні ними квартири. Право власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_9 до відповідача перейшло також на підставі договорів купівлі-продажу. Відповідно до умов конкурсу було сплачено: ринкову вартість неприватизованих нежитлових приміщень будинків по АДРЕСА_9 2 в сумі 457 100,00 грн (в т.ч. ПДВ); залишкову балансову вартість будинків по АДРЕСА_9 2 в сумі 520 381, 57 грн (в т.ч. ПДВ); суму збільшення інвестиційної вартості об`єкта реконструкції в сумі 100 000,00 грн (в т.ч. ПДВ). В довідці від 09.02.2015 Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва" зазначено, що всі приватизовані квартири та не житлові приміщення належать на праві приватної власності відповідачу;

- листом від 01.07.2020 № 062/14-6707 (И-2020) КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" повідомило відповідача про те, що за даними інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_9, 2, яка сформована в Бюро з 1959 року домоволодіння складається з п`яти житлових будівель літ. "А", "Б", "В", "Г" і "Д", а також трьох господарських нежитлових будівель "Е", "Ж", "З". Однієї окремої будівлі за адресою АДРЕСА_9, 2 в Бюро не існує. Таким чином, державний реєстратор цілком правомірно об`єднав квартири №№ 1 - 12 та нежилі приміщення в будинку АДРЕСА_16 та нежилі будинки №№ 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж, 2-З по АДРЕСА_9 в м. Києві в один об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлова будівля за адресою: м. Київ, АДРЕСА_9, буд. 2, як зазначено в рішенні від 31.07.2017 № 36384694.

- посилання прокурора на ту обставину, що, відповідно до пункту 8.2. інвестиційного договору, відповідач набуває права власності на будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по АДРЕСА_9, 2 в м. Києві тільки після введення об`єкту в експлуатацію є безпідставним, оскільки, у пункті 8.2. інвестиційного договору мова йде про об`єкт, який буде створено в результаті реконструкції, а не існуючі будівлі літ. А, Б, В, F, Д, Є, Ж, З по АДРЕСА_9, 2 в м. Києві;

- посилання прокурора на той факт, що державна реєстрація прав та їх обтяжень в липні 2017 року була проведена на підставі довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна, виданої 27.12.2017 ТОВ "Благобудконсалт" та довідки про технічні показники об`єкта нерухомого майна № 25/2018, виданої 29.01.2018 ТОВ "Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації", і, що зазначені довідки були видані пізніше, ніж проведена державна реєстрація прав та їх обтяжень 24.07.1017 є такими, що повністю не відповідають дійсності. Інформація, яка міститься в листі КП Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації" від 21.04.2021 № 062/14-4841 (И-2021) стосується виключно тих об`єктів, які були зареєстровані саме КП Київської міської ряди Київське міське бюро технічної інвентаризації", а тому є неповною та такою, що не відображає реальний стан справ, а особливо інформація стосовно того, що "об`єкти нерухомого майна в літ. Г, Д, Е, Ж на праві власності не реєструвалися".

У свою чергу у відповіді на відзив, прокурор спростовуючи заперечення відповідача вказує наступне:

- умовами інвестиційного договору, укладеного 15.11.2010 на виконання вказаного рішення райради від 28.10.2010, визначено, що право власності забудовника-інвестора та замовника на майно виникає після введення об`єкту в експлуатацію та оформлюється у відповідності до діючого законодавства (п. 8.2 договору). За вказаних обставин, дійсний власник майна не приймав рішень про його відчуження на користь відповідача ні за наслідками виконання інвестиційних зобов`язань, ні внаслідок інших, визначених законодавством, підстав, у тому числі, за результатами процедури приватизації;

- відповідач вказує, що право власності на 12 квартир та 4 нежитлових приміщення виникло в нього на підставі договорів купівлі-продажу та міни, при цьому, посилаючись, як на підставу виникнення такого права власності на п. 5 розділу 4 Умов конкурсу на будинки №№ 2-А, 2-Б, 2-В, 2-Г, 2-Д, 2-Є, 2-Ж, 2-З АДРЕСА_20, що підлягають реконструкції згідно з рішенням Подільської районної у м. Києві ради від 12.03.2009 № 551 (далі Умови конкурсу). Умовами конкурсу передбачено, що у будинку по АДРЕСА_9, 2-А підлягають відселенню 7 родин (17 чол.) з неприватизованих квартир з житлової площі 134, 9 кв.м та 13 родин (41 чол.) з приватизованих квартир з житлової площі 363, 9 кв.м (11 квартир) та 1 родина зі службової площі 17,4 кв.м. Одночасно за даними цих же Умов конкурсу у будинку по АДРЕСА_9, 2-Б у м. Києві наявні орендарі з договорами оренди на строк "до початку реконструкції", а саме: ТОВ "Хімімпекс-Трейд" (46,2 кв.м), ОСОБА_49 (36,2 кв.м) та ОСОБА_50 (23,2 кв.м). Крім того, ТПП "Укргазнафторесурс" на праві власності належать приміщення пл. 19,9 кв.м (АДРЕСА_9, 2-Б) та пл. 88,9 кв.м (АДРЕСА_9, 2-В). Втім, відповідачем жодним чином не підтверджено, яким чином було відселено 7 родин з неприватизованих квартир, на яких умовах відселено орендарів за договорами оренди зі строками припинення їх дії, які фактично не настали та здійснено викуп двох нежилих приміщень, які належали ТПП "Укргазнафторесурс" на праві власності.

- до долучених до відзиву договорів купівлі-продажу та міни не вбачається виконання Умов конкурсу, що стосуються переходу права власності до підприємства після викупу всієї площі об`єкту інвестиції, оскільки, загальна площа всіх викуплених квартир та нежитлових приміщень за цими документами становить 1 188, 4 кв.м.;

- без відповідного рішення Київради, а відтак, волевиявлення власника майна, без належного підтвердження відселення усіх мешканців будинків по АДРЕСА_9, 2 у м. Києві, а також без проведення реконструкції цих будинків, а відтак без виконання вимог Умов конкурсу та інвестиційного договору, ПП "Конвалія-Нерухомість" здійснило за собою реєстрацію права власності на спірні об`єкти нерухомості, яка є незаконною;

- твердження відповідача, що Міністерство культури перешкоджало останньому приступити до реалізації інвестиційного проекту не відповідають дійсності.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Відповідно до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а оскаржене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

Зазначені норми матеріального права визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Разом із тим у статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина 2).

Право на звернення до господарського суду в установленому ГПК України порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом (частина 1 статті 4 ГПК України).

З огляду на положення статті 4 ГПК України, статей 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення.

Задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем обставин щодо наявності у нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) цього права відповідачами з урахуванням належно обраного способу судового захисту.

Відповідний порядок звернення до господарського суду встановлюють положення ГПК України, частиною 1 статті 162 якого передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

За змістом пунктів 4, 5 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу (частина 3 статті 45 ГПК України).

При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).

Як свідчать матеріали справи, яка розглядається, прокурор звертаючись до суду із позовом просив скасувати державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З по АДРЕСА_9, 2 в м. Києві Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість" (04071, м. Київ, АДРЕСА_9, будинок 2; ідентифікаційний код: 37175879), проведену 24.07.2017 державним реєстраторам Комунального підприємства "Благоустрій Шевченківського району" Клюковським Максимом Володимировичем на підставі рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №36384694 від 31.07.2017.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із частиною 1 статті 321 цього ж Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас за змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні положень наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем повинна бути лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 924/1220/17 (провадження № 12-26гс19) та у постановах Верховного Суду від 08.05.2018 у справі № 914/1623/17, від 26.05.2020 у справі № 906/656/19 та від 03.06.2020 у справі № 916/1666/18.

Звертаючись до суду із позовною вимого прокурор вказує, що 24.07.2017 ПП "Конвалія-нерухомість" було зареєстровано за собою право власності на нежитлові будівлі (літ. А, Б, В, Г, Д, Є, Ж, З) по АДРЕСА_9, 2 в м. Києві загальною площею 3 109,7 кв.м.

Водночас, на думку скаржника, у цій справі відсутній визначальний критерій для визначення позову як негаторного, адже у Київської міської ради відсутнє право на володіння майном. Оскільки скаржник зазначає, що право власності на житлові приміщення в будинку № 2 літ. "А" по АДРЕСА_9 до ПП "Конвалія-Нерухомість" перейшло на підставі договорів купівлі-продажу та міни. Після укладення та виконання даних договорів колишні власники квартир в будинку № 2 літ. "А" по АДРЕСА_9 були відселені в придбані та/або обміняні ними квартири. Право власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_9 до відповідача перейшло також на підставі договорів купівлі-продажу, а також умов конкурсу, зокрема, п. 5, за умовами якого, у разі вирішення питання інвестором питання відселення на постійне місце проживання усіх мешканців будинку, в тому числі відселення інвестором тих мешканців, за їх згодою, які займають на праві власності приміщення (квартири), та оформлення у власність інвестора приміщень, що належать юридичним та чи фізичним особам, що не проживають у будинках, будинки №2-А, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , 2-Є, 2- Ж, 2-З по АДРЕСА_20 ,загальною площею 3109,7 кв.м. передаються інвестору у власність до завершення реконструкції в цілому. Відповідно до умов конкурсу було сплачено: ринкову вартість неприватизованих нежитлових приміщень будинків по АДРЕСА_9 2 в сумі 457 100,00 грн (в т.ч. ПДВ); залишкову балансову вартість будинків по АДРЕСА_9 2 в сумі 520 381, 57 грн (в т.ч. ПДВ); суму збільшення інвестиційної вартості об`єкта реконструкції в сумі 100 000,00 грн (в т.ч. ПДВ). В довідці від 09.02.2015 Комунального підприємства "Центральний Подільського району міста Києва" зазначено, що всі приватизовані квартири та не житлові приміщення належать на праві приватної власності відповідачу.

Відповідно, як вказує скаржник подальша реєстрація права власності на спірний об`єкт нерухомості за відповідачем і обставини відсутності права на володіння цим нерухомим майном позивачем свідчить про безпідставність обрання прокурором такого способу захисту порушеного права, як захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, який передбачено статтею 391 ЦК України.

При цьому, скаржник посилається на неврахування місцевим господарським судом висновків викладених у постанові Великої Палати від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19+.02.2020 у справі №916/1608//18.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що питання щодо розмежування віндикаційного та негаторного позовів висвітлювалось і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181цс18). Зокрема, у пункті 39 зазначено, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду; в пункті 89 зазначено, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника. З огляду на усталену практику Великої Палати Верховного Суду з метою більш чіткого і ясного викладення своєї правової позиції Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц частково відступила від зазначених висновків шляхом такого уточнення: визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається, виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння.

Верховний Суд також акцентує на тому, що відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно в установленому законом порядку. Факт володіння нерухомим майном може підтверджуватися, зокрема, державною реєстрацією права власності на це майно в установленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння). Такі висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц (провадження № 14-181 цс 18, пункти 43, 89) і в подальшому системно впроваджені у практику Верховного Суду (див. ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.12.2019 у справі № 372/1684/14-ц).

Відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19, пункт 6.30), від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17 (провадження № 12-234гс18, пункт 4.17), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13)).

З урахуванням зазначеної специфіки обороту нерухомого майна володіння ним досягається без його фізичного утримання або зайняття, як це властиво для багатьох видів рухомого майна (крім бездокументарних цінних паперів, часток у статутному капіталі ТОВ, інших нематеріальних об`єктів тощо), а державна реєстрація права власності на нерухоме майно підтверджує фактичне володіння ним. Тобто суб`єкт, за яким зареєстроване право власності, визнається фактичним володільцем нерухомого майна. При цьому державна реєстрація права власності на нерухоме майно створює спростовувану презумпцію наявності в суб`єкта і права володіння цим майном (як складової права власності).

Отже, особа, за якою зареєстроване право власності на нерухоме майно, є його володільцем. У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння нею таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі - власникові. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності.

Тому заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього ще не означає, що такий володілець набув право власності (права володіння, користування та розпорядження) на це майно. Власник, якого незаконно, без відповідної правової підстави, позбавили володіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на це майно за іншою особою, не втрачає право володіння нерухомим майном. Така інша особа внаслідок державної реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає його фактичним володільцем (бо про неї є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). Але не набуває право володіння на відповідне майно, бо воно, будучи складовою права власності, і далі належить власникові. Саме тому він має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, ним заволоділа.

З огляду на викладене володіння нерухомим майном, яке посвідчується державною реєстрацією права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Натомість право володіння як складова права власності неправомірним (незаконним) бути не може. Право володіння як складова права власності на нерухоме майно завжди належить власникові майна.

Отже, особа, за якою зареєстроване право власності, є володільцем нерухомого майна, але право власності (включаючи право володіння як складову права власності) може насправді належати іншій особі. Тому заволодіння нерухомим майном (у цій справі будівлею) шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на такою будівлею чи ні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі №910/2861/18 вказано, що Велика Палата Верховного Суду вчергове нагадує, що у разі незаконного заволодіння майном власника іншою особою належним способом захисту є віндикаціійний позов (стаття 387 ЦК України). Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. При цьому в тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними (див. зокрема пункти 85, 114, 115 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадженням № 14-208цс18).

Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18)).

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що у позові слід відмовити саме з підстав обрання позивачем неефективного способу захисту.

При цьому, невірно обраний спосіб захисту порушеного права виключає дослідження та вирішення судом заявлених позовних вимог по суті (пункт 29 постанови Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 911/269/19), оскільки відповідний аналіз має бути зроблений у мотивувальній частині судового рішення в разі звернення позивача до суду із позовом про захист права із застосуванням належного та ефективного способу захисту.

Однак, місцевий господарський суд наведено вище не врахував, та дійшов передчасного висновку про задоволення позову.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що, задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18).

Отже, ефективність віндикаційного позову забезпечується саме наявністю державної реєстрації права власності за відповідачем, оскільки за відсутності такої реєстрації судове рішення про задоволення віндикаційного позову не є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем.

Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених відповідачем в апеляційній скарзі

Суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи апеляційної скарги ПП "Конвалія-нерухомість" знайшли своє підтвердження.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з п.п. 1, 2 , 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими. (або) резолютивної частини; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності та наявні у справі матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції помилково визнав встановленими недоведені обставини справи та зробив висновки, які не відповідають обставинами справи, а також неправильно застосував норми матеріального права, що згідно з п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України є підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю та ухвалення в апеляційному порядку нового рішення про відмову у позові.

Крім того, відповдно до ч. 9 ст. 145 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що заходи забезпечення позову, вжиті постановою. Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 у справі №910/8298/21 підлягають скасуванню, оскільки потреба у вказаних заходах відпала, так як суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладається на прокурора.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 145, 240, 267-270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 у справі №910/8298/21 скасувати та прийняти нове.

3. У задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з Київської міської прокуратури (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9, ідентифікаційний код 02910019) на користь Приватного підприємства "Конвалія-нерухомість" (04071, м. Київ, АДРЕСА_9, 2, ідентифікаційний код 37175879) 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.01.2022 у справі №910/8298/21.

6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

7. Доручити Господарському суду міста Києва у порядку ст. 327 Господарського процесуального кодексу України видати відповідний наказ.

8. Матеріали справи №910/8298/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано суддями - 15.08.2022.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова