ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2022м. ДніпроСправа № 904/9616/21

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача - Дніпровська міська рада, м. Дніпро

про стягнення збитків за пільгові перевезення пасажирів залізничним транспортом

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Головаха К.К.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Ярличенко І.В.;

від третьої особи: Ярличенко І.В.;

ПРОЦЕДУРА

Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради про стягнення збитків за пільгові перевезення пасажирів залізничним транспортом у розмірі 13 653 723, 98 грн за період 2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані необхідністю стягнення збитків за пільгові перевезення пасажирів залізничним транспортом, утворених внаслідок покладання на відповідача обов`язку компенсувати підтверджені обліковими формами недоотримані кошти за перевезення пільгової категорії населення у повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 17.01.2022. Залучено до участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача - Дніпровську міську раду (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 75).

Дніпровська міська рада 17.01.2022 надала до суду пояснення на позовну заяву.

Протокольною ухвалою від 17.01.2022 в засіданні оголошено перерву до 07.02.2022 о 10:20 год.

Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради 19.01.2022 подав до суду відзив на позовну заяву.

Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" подало до суду 31.01.2022 відповідь на відзив.

07.02.2022 відповідач та третя особа подали в судовому засіданні додаткові письмові пояснення у справі.

Ухвалою суду від 07.02.2022 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання до 09.03.2022.

22.02.2022 від позивача надійшли письмові пояснення.

Ухвалою суду від 13.04.2022 призначено підготовче засідання на 16.05.2022.

15.04.2022 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

13.05.2022 від позивача надійшло клопотання про залучення документів.

Ухвалою суду від 16.05.2022 закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду в засіданні на 20.06.2022

В ході судового засідання 20.06.2022 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 20.06.2022 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

Позиція позивача викладена у позовній заяві та у відповіді на відзив

Позовні вимоги обґрунтовані необхідністю стягнення збитків за пільгові перевезення пасажирів залізничним транспортом, які виникли внаслідок покладання на відповідача обов`язку компенсувати підтверджені обліковими формами недоотримані кошти за перевезення пільгової категорії населення за період 2019 року в повному обсязі.

Позивач вважає безпідставними доводи відповідача про те, що для нього встановлена лише можливість відшкодування збитків залізниці за перевезення пільгових категорій громадян залізничним транспортом з коштів місцевого бюджету, а не обов`язок, оскільки ним не приймалося рішення щодо введення відповідних пільг, спростовується чинним законодавством та висновками Великої палати Верховного суду у справі № 904/94/19.

Крім того, позивач заперечує проти позиції відповідача, що відсутність укладеного між сторонами договору на компенсацію виплат із пільгового перевезення громадян виключає можливість відшкодування збитків, оскільки такий обов`язок у відповідача виникає на підставі імперативних норм діючого законодавства і не залежить від волевиявлення сторін.

Також АТ «Українська залізниця» стверджує, що Департамент транспорту є належним відповідачем у справі, оскільки відповідно до покладених на нього завдань, останній здійснює повноваження головного розпорядника коштів у галузі транспорту та транспортної інфраструктури. Відтак, саме на відповідача, як головного розпорядника бюджетних коштів покладено обов`язок по відшкодуванню збитків позивача за перевезення пільгової категорії громадян залізничним транспортом.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив

Відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає, що позивач звернувся до суду з вимогою до неналежного відповідача, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 Бюджетного кодексу України до видатків місцевих бюджетів, що можуть здійснюватися з усіх місцевих бюджетів, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення: компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Відповідач зазначає, що оскільки у нього відсутній обов`язок з компенсації вказаних збитків з огляду на відсутність у нього компетенції, укладеного з позивачем договору та відсутності субвенцій з бюджету на здійснення відповідних компенсацій за пільгове перевезення громадян, що і є предметом виникнення даного спору.

Крім того, згідно з додатком до наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 535 від 04.10.2007, підприємства та організації, що надають послуги, формують та надають до управлінь праці та соціального захисту населення розрахунки на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг окремим категоріям громадян, у вигляді файлів DBF або TXT-формату. Розрахунки сформовані відповідно до Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затвердженого постановою КМУ № 1359 від 16.12.2009. Проте, відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України № 535 від 04.10.2007, позивач має надавати розрахунки на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг окремим категоріям громадян, у вигляді файлів DBF або TXT-формату.

Також, тарифи на перевезення пасажирів і багажу у приміському сполученні встановлюються відповідними залізницями за погодженням з місцевими органами виконавчої влади. В той же час, ані з Департаментом транспорту, ані з Дніпровською міською радою не погоджуються тарифи на перевезення пасажирів і багажу у приміському сполученні, що само по собі виключає обов`язок відповідача на компенсацію понесених збитків. Виходячи з правової природи ст. 91 Бюджетного кодексу України та інших нормативно-правових актів, на які посилається позивач, ніде не закріплено саме обов`язку міської ради чи її виконавчих органів на фінансування видатків щодо компенсації збитків за перевезення залізничним транспортом, оскільки усюди зазначено такий вид фінансування як право, а не обов`язок.

Позиція третьої особи викладена у письмових поясненнях

Третя особа зазначає, що між позивачем та відповідачем не укладався договір про компенсацію збитків за пільгові перевезення громадян.

Заявлена сума стягнення сформована на підставі власних розрахунків позивача без посилання на відповідний договір, або рішення міської ради щодо затвердження видатків з міського бюджету на компенсацію вищезазначених збитків.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Позивач надає послуги перевезення пасажирів залізничним транспортом, окремі категорії громадян користуються відповідними пільгами при користування залізничним транспортом, зокрема, пільговими тарифами.

За даними позивача у межах м. Дніпро (Дніпровської міської ради) розташовані залізничні станції, на яких продають квитки пасажирам залізничного транспорту: РПЧ-1 Дніпропетровськ, Дніпропетровськ, Горяїнове, Сухачівка, Зустрічна, НД Вузол, Нижньодніпровськ, Дніпропетровськ Південний.

Рішенням Дніпровської міської ради від 24.02.2021 № 94/4 на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на підставі листа Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради від 19.02.2021 вх. № 8/930, з метою приведення актів міської ради у відповідність до вимог чинного законодавства міська рада затвердила Положення про департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради та визнала таким, що втратило чинність, рішення міської ради від 20.05.2020 № 67/57 «Про затвердження Положення про департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради».

Згідно положення затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 24.02.2021 № 94/4 Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради (далі - Департамент) є виконавчим органом Дніпровської міської ради відповідно до рішень міської ради від. 16.03.2016 № 7/3 «Про затвердження структури Дніпропетровської міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів» (зі змінами), від 08.06.2016 № 26/9 «Про затвердження структури Дніпропетровської міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів шляхом викладення у новій редакції», від 10.02.2021 № 6/3 «Про затвердження структури виконавчих органів Дніпровської міської ради, загальної чисельності працівників Дніпровської міської ради та її виконавчих органів». Департамент є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в Державній казначейській службі України, бланки, штамп, печатку встановленого зразка із зображення Державного Герба України і своїм найменуванням. Департамент відповідно до визначених завдань стосовно організації пасажирських перевезень, розвитку транспортної інфраструктури, будівництва метрополітену має повноваження забезпечення виконання функцій головного розпорядника бюджетних коштів галузі транспорту та транспортної інфраструктури.

Позивач звертався до відповідача з листами про направлення відповідачеві пакету документів, необхідних для приймання на облік та відшкодування витрат, які понесла регіональна філія "Придніпровська залізниця" під час перевезень пільгової категорії громадян (лист від 12.02.2019 № 01/21-ДМС арк. с. 32, том 1, лист від 12.03.2019 № 01/39-ДМС-1 арк. с. 42, том 1, лист від 10.04.2019 № 01/53-ДМС-1 арк. с. 53, том 1, лист від 15.05.2019 № 01/119-ДМЛ-1 арк. с. 63, том 1, лист від 24.06.2019 № 01/137-ДМЛ-1 арк. с.73, том 1, лист від 23.07.2019 № 01/142-ДМЛ-1 арк. с. 83, том 1, лист від 08.10.2021 № 01/125-ДМЛ-1 арк. с. 97, том 1, лист від 08.10.2021 № 01/123-ДНЛ-1 арк. с. 107, том 1, лист від 08.10.2021 № 01/127-ДНЛ-1 арк. с. 117, том 1, лист від 08.10.2021 № 01/130-ДНЛ-1 арк. с. 127, том 1, лист від 08.10.2021 № 01/131-ДНЛ-1 арк. с. 136, том 1, лист від 08.10.2021 № 01/133-ДНЛ-1 арк. с. 147, том 1).

Відповідно до облікових форм про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів (за окремими категоріями пільговиків), за фактичну кількість перевезених пільговиків за період січень грудень 2019 року позивач недоотримав 13 653 723, 98 грн, а саме:

- облікова форма (учасники бойових дій 5 кат.): 9105 оформлених пільгових проїзних документів на загальну суму 288 512, 36 грн;

- облікова форма (пенсіонери 1 кат.): 476 000 оформлених пільгових проїзних документів на загальну суму 11 900 809, 60 грн;

- облікова форма (інваліди 2 кат): 35 816 оформлених пільгових проїзних документів на загальну суму 962 177, 67 грн;

- облікова форма (діти з багатодітних сімей 3 кат.): 7 360 оформлених пільгових документів на загальну суму 206 123, 58 грн;

- облікова форма (чорнобильці 1,2 категорії): 2 631 оформлених пільгових документів на загальну суму 279 063, 71 грн.

На підтвердження даних, внесених у наведені облікові форми, позивач надав копії контрольних касових стрічок, змінних звітів касира по типах пільг за 2019 рік.

Відповідач не відшкодував позивачу витрати за перевезення пільгових категорій громадян.

За розрахунками позивача його збитки з компенсації за надані послуги пільговим категоріям громадян за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 становить 13 653 723, 98 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії.

Статтею 19 вказаного Закону передбачено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом передбачено низкою законодавчих актів України. Так, соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян встановлено, зокрема, Міжурядовою Угодою про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12.03.1993, законами України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про охорону дитинства», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт» для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Таким чином, норми вказаних законів, зокрема, закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обов`язку залізничного перевізника надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок Держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Відтак, обслуговуючи категорії громадян, які мають право на пільговий проїзд залізничним транспортом, Залізниця не має права відмовити їм з підстав відсутності належного фінансування для подальшого відшкодування залізницям витрат на перевезення визначених категорій громадян.

Отже, забезпечуючи пільгове перевезення окремих категорій громадян, Держава поклала на себе обов`язок відшкодовувати збитки, понесені залізничним транспортом, за рахунок державного або місцевого бюджетів у залежності від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Відповідно до статей 89, 102 Бюджетного кодексу України, згідно яких, видатки на відшкодування вартості послуг, наданих пільговим категоріям громадян, здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з Державного бюджету України (субвенцій з Державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 за № 1359 затверджено «Розрахунок обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян» (далі - Порядок № 1359), у якому (на момент спірних правовідносин) було визначено механізм розрахунку обсягів компенсаційних виплат залізницям за пільгові перевезення окремих категорій громадян, яким таке право надано законом, що здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, а також субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на зазначені цілі.

З огляду на пункт 1 Порядку № 1359 (на момент спірних правовідносин) головним розпорядником коштів визначався Департамент соціальної політики виконавчого комітету Дніпровської міської ради, а не Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, до компетенції якого не належать питання праці та соціального захисту населення.

Позивач просить стягнути з відповідача (Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради) збитки за пільгові перевезення громадян за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 на суму 13 653 723, 98 грн.

Спірні правовідносини виникли у 2019 році.

Отже, як зазначалося судом вище головним розпорядником коштів станом на 2019 рік визначався Департамент соціальної політики виконавчого комітету Дніпровської міської ради, а не Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, до компетенції якого не належать питання праці та соціального захисту населення.

Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами у господарському процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов.

Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що не є такою особою, яка повинна відповідати за завдану позивачеві шкоду відповідач - Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, з огляду на те, що відповідач не являється головним розпорядником коштів до компетенції якого належать питання праці та соціального захисту населення.

Отже, Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради в даному випадку є неналежним відповідачем у даному спорі.

Заяви про заміну неналежного відповідача, від позивача не надходило, в той час, як суд не вправі самостійно здійснювати заміну неналежного відповідача, оскільки з урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

При викладених обставинах, у суду відсутні підстави вважати відповідача, особою, яка повинна відповідати за завдану позивачеві шкоду.

Крім того суд зазначає, що у постанові від 20.01.2022 у справі № 904/138/21 Верховний Суд звертав увагу на те, що відшкодування витрат на перевезення пільговиків залізничним транспортом можливо за рахунок місцевих бюджетів на договірній основі. Це узгоджується із вимогами ч. 1 ст. 7 Закону України від 04.07.1996 № 273/96-ВР «Про залізничний транспорт», відповідно до якої відносини підприємств залізничного транспорту з місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування базуються на податковій і договірній основах відповідно до чинного законодавства України.

У даному випадку, матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами даної справи договору на компенсацію понесених витрат на пільгове перевезення громадян.

Відповідно до статті 236 Господарського кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За вказаних вище обставин, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача - Дніпровська міська рада про стягнення збитків за пільгові перевезення пасажирів залізничним транспортом за період 2019 року відмовити повністю.

Судові витрати у розмірі 204 805, 90 грн покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.08.2022

Суддя В.І. Ярошенко