ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 серпня 2022 року Справа № 903/310/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Грачука В.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження справу № 903/310/22

за позовом заступника керівника Володимир-Волинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Костючик Ганни Петрівни, с. Дубечне, Старовижівського району, Волинської області

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 54823,32 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з.

В судовому засіданні взяла участь Лопоха О.С.- прокурор відділу Волинської обласної прокуратури (службове посвідчення №059394 від 25.01.2021),

в с т а н о в и в:

16.05.2022 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява №50/1-593 вих-22 від 10.05.2022 заступника керівника Володимир-Волинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради, в якій заступник керівника Володимир-Волинської окружної прокуратури просить визнати недійсними додаткові угоди №2 від 27.04.2021 та №3 від 30.08.2021 до договору про закупівлю товарів №21-27.3 ВТ від 25.01.2021; стягнути з Фізичної особи-підприємця Костючик Ганни Петрівни сплачені бюджетні кошти в сумі 54 823, 32 грн.

Ухвалою суду від 20.05.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.06.2022; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 06.06.2022.

06.06.2022 на адресу Господарського суду Волинської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 01.06.2022, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

07.06.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання №452/01-26 від 07.06.2022, в якому позивач зазначає , що позовні вимоги підтримує в повному обсязі; просить підготовче засідання проводити без участі представника позивача.

08.06.2022 в судовому засіданні прокурор повідомила, що відзив відповідача на позов отримано, просила надати можливість подати відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 08.06.2022 підготовче засідання було відкладено з метою забезпечення прокурору та позивачу процесуального права на подачу відповіді на відзив на 29.06.2022.

17.06.2022 на адресу Господарського суду Волинської області від заступника керівника Володимир-Волинської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив №50/1-834вих-22 від 14.06.2022.

В судове засідання 29.06.2022 представники позивача та відповідача не з`явилися.

В судовому засіданні 29.06.2022 прокурор висловила думку про можливість закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 29.06.2022 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.07.2022.

В судовому засіданні з 14.07.2022 було оголошено перерву до 11.08.2022.

В судове засідання 11.08.2022 представники позивача та відповідача не з`явилися.

Ухвалу-повідомлення від 14.07.2022 було надіслано позивачу та відповідачу на їх електронні адреси у зв`язку з недостатністю фінансування на відправку поштової кореспонденції.

Оскільки неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає розгляду справи, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в судовому засіданні 11.08.2022, справу розглянуто за відсутності представників сторін, зважаючи на їх повідомлення за наявними у справі матеріалами згідно з положеннями статті 202 Господарського процесуального кодексу України.

Вимога заступника керівника Володимир-Волинської окружної прокуратури, заявлена в інтересах держави в особі Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради про визнання недійсними додаткових угод №2 від 27.04.2021 та №3 від 30.08.2021 до договору про закупівлю товарів №21-27.3 ВТ від 25.01.2021, стягнення з Фізичної особи-підприємця Костючик Ганни Петрівни сплачені бюджетні кошти в розмірі 54823,32 грн. обгрунтована і підлягає до задоволення.

Фактичні обставини справи.

Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради 23.12.2020 провело відкриті торги із закупівлі 4500 кг риби "Хек свіжоморожений, без голови" та 4500 кг риби "Нототенія свіжоморожена, без голови" для дошкільних навчальних закладів м. Нововолинська.

Оголошення про проведення відкритих торгів оприлюднено Управлінням освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради в мережі Інтернет на веб-сайті «Ргоzоrrо - публічні закупівлі» 07.12.2020 за ідентифікатором UA-2020-12-07-007512-b.

Учасниками вказаних відкритих торгів зареєструвались:

1) ФОП "Ярема Мирослава Миколаївна", остаточна пропозиція: 554 175 грн.;

2) ФОП "Костючик Ганна Петрівна", остаточна пропозиція: 560 700 грн.;

3) ТОВ "Волиньморепродукти плюс", остаточна пропозиція: 610 200 грн.

За результатами проведення торгів переможцем аукціону визначено ФОП Костючик Г.П. з ціновою пропозицією 560 700 грн.

25.01.2021 Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради як замовник та фізична особа-підприємець Костючик Г.П. як виконавець уклали договір № 21-27.3 ВТ про закупівлю товарів за державні кошти, а саме: 4 500 к. риби "Хек свіжоморожений, без голови" та 4500 кг риби "Нототенія свіжоморожена, без голови" на загальну суму 560 700 грн. без ПДВ (ціна за 1 кг "Хек свіжоморожений, без голови" 64 грн. без ПДВ та за 1 кг "Нототенія свіжоморожена, без голови" 60, 60 грн. без ПДВ)

На момент підписання договору сторонами погоджені всі істотні умови договору, а саме: предмет, ціна та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог Господарського кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі».

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угод, внаслідок яких ціна за товар збільшувалась кожного разу у межах 10 %, водночас кількість товару зменшувалась.

Додатковою угодою № 01 від 15.02.2021 змінено банківські рахунки замовника.

Додатковою угодою № 02 від 27.04.2021 зменшено кількість товару «Хек свіжоморожений, без голови» до 4090, 909 кг., збільшено ціну за одиницю товару та визначено ціну в розмірі 70,40 грн./кг, зменшено кількість товару "Нототенія - свіжоморожена, без голови" до 4094, 595 кг., збільшено ціну за одиницю товару та визначено ціну в розмірі 66,60 грн./кг.

Додатковою угодою № 03 від 30.08.2021 зменшено кількість товару до 3719, 008 кг "Хек свіжоморожений, без голови", збільшено ціну за одиницю товару та визначено ціну в розмірі 77, 44 грн./кг, зменшено кількість товару до 3722, 358 кг "Нототенія свіжоморожена, без голови", збільшено ціну за одиницю товару та визначено ціну в розмірі 73,26 грн./кг.

Додатковою угодою № 04 від 28.12.2021 встановлено ціну договору в розмірі 491 518,04 грн.

Додатковою угодою № 05 від 29.12.2021 продовжено дію договору до 15.03.2022 та встановлено ціну договору в розмірі 491 518, 04 грн.

Додатковою угодою № 06 від 19.01.2022 встановлено кількість товару, яку необхідно поставити в період з 01.01.2022 по 15.03.2022, зокрема, 652,610 кг "Хек свіжоморожений, без голови" за ціною 77, 44 грн./кг. та 652, 00 кг за "Нототенію свіжоморожену, без голови" за ціною - 73, 26 грн./кг.

Додатковою угодою № 07 від 07.02.2022 встановлено ціну договору в розмірі 547 468,44 грн.

Таким чином, внаслідок укладення зазначених додаткових угод ціну за одиницю товару збільшено з 64 грн. до 77, 44 грн. за 1 кг риби «Хек свіжоморожений, без голови» та з 60, 60 грн. до 73, 26 грн. за 1 кг риби «Нототенія свіжоморожена, без голови».

Після укладання договору виконавець звернувся до замовника з листом № 147 від 20.04.2021 з проханням щодо підвищення ціни на товар, а саме: на «Хек свіжоморожений, без голови" до 70,40 грн/кг та на "Нототенія свіжоморожена, без голови" до 66,60 грн./кг.

На обґрунтування необхідності підвищення ціни виконавець приєднав лист Головного управління статистики у Волинській області № 03.2.-07/239-21 від 20.04.2021 з інформацією щодо середніх цін в березні 2021 року на продукцію "Риба морожена" - 85, 21 грн/кг.

За результатами розгляду листа сторонами укладено додаткову угоду № 02 від 27.04.2021 до договору № 21-27.3 ВТ від 25.01.2021 та збільшено ціну за одиницю пропонованого товару за рибу "Хек свіжоморожений, без голови" до 70,40 грн./кг та на рибу "Нототенія свіжоморожена, без голови" до 66,60 грн./кг.

Додаткова угода № 02 від 27.04.2021 суперечить вимогам ч. 2 ст. 632 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі» щодо порядку та підстав зміни ціни договору, а саме: фізична особа - підприємець Костючик Г.П. не надала у зверненні до Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради документальні дані, які б обгрунтовували коливання ціни як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення з моменту укладення первинної угоди, тобто з 25.01.2021 по 27.04.2021. Використана статистична інформація свідчить лише про середні споживчі ціни на окремі продукти харчування, що склались в торгівельній мережі Волинської області і згідно з приміткою наведені середні ціни призначені лише для розрахунків індексів споживчих цін та визначення вартісної величини прожиткового мінімуму і не можуть використовуватись для інших цілей.

Окрім цього, довідка Головного управління статистики у Волинській області № 03.2.-07/239-21 від 20.04.2021 не підтверджує коливання цін на ринку саме на вказані види риби: "Хек свіжоморожений, без голови" та "Нототенію свіжоморожену, без голови".

Чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які саме органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації).

У документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору.

Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Довідка Головного управління статистики у Волинській області № 03.2.-07/239-21 від 20.04.2021 не підтверджує коливання ціни на товар на ринку за період з моменту укладення договору і по дату видачі довідки, а лише констатує ціну на продукцію "Риба морожена" станом на березень 2021 року.

Таким чином, самі по собі відомості, наведені у довідках Головного управління статистики у Волинській області, не можуть підтверджувати наявність чи відсутність коливання ціни на товар на ринку станом на 27.04.2021, тобто на момент укладення додаткової угоди №02 від 27.04.2021.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18.

За таких обставин укладання додаткової угоди № 02 від 27.04.2021 про збільшення ціни за продукцію "Хек свіжоморожений, без голови" з 64 грн. до 70,40 грн. та "Нототенія свіжоморожена, без голови " з 60, 60 грн. до 66, 60 грн. або на 10% є безпідставним, оскільки за цей період відповідач не довів належними і допустимими доказами факту коливання ціни на товар на ринку.

Листом від 18.08.2021 № 100 виконавець звернувся до замовника з проханням щодо підвищення ціни на рибу "Хек свіжоморожений, без голови" до 77,44 грн./кг та на рибу "Нототенія свіжоморожена, без голови" до 73, 26 грн/кг, приєднавши лист Головного управління статистики у Волинській області № 03.2-07/484/21 від 13.08.2021, згідно з яким за липень 2021 року середньомісячна роздрібна ціна на продукцію "Риба морожена" становить 81,03 грн./кг.

За результатами розгляду листа сторонами укладено додаткову угоду №03 від 30.08.2021 до договору № 21-27.3 ВТ від 25.01.2021 та збільшено ціну за одиницю товару на продукцію "Хек свіжоморожений, без голови" з 70,40 грн. до 77,44 грн. та на "Нототенія свіжоморожена, без голови" з 66,60 грн. до 73,26 грн.

Додаткова угода від 30.08.2021 № 3 суперечить вимогам ч. 2 ст. 632 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі» щодо порядку та підстав зміни ціни договору, а саме: фізична особа - підприємець Костючик Г.П. не надала документів, які б підтверджували коливання ціни на продукцію "Хек свіжоморожений, без голови" " та на "Нототенію свіжоморожену, без голови" за період з 27.04.2021 по 30.08.2021.

З наведеного випливає, що додаткова угода № 03 від 30.08.2021 до договору № 21-27.3 ВТ від 25.01.2021 про закупівлю риби "Хек свіжоморожений, без голови" та риби "Нототенія свіжоморожена, без голови" за державні кошти, укладена між Управлінням освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради та ФОП Костючик Г.П., укладена за відсутності належних та переконливих доказів на підтвердження коливання ціни на цей товар у бік збільшення, тобто в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі».

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови відповідно до законодавства. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладанні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно із ст. 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом (ч. ч. 4, 5 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави встановлює Закон України «Про публічні закупівлі (надалі - Закон).

Метою Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища, запобігання проявам корупції, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до ст. 5 Закону, закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Статтями 1, 8 Конституції України також визначено, що зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України.

У абзаці 2 ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Сторони у випадку коливання цін на ринку наділені правом вносити зміни до ціни товару декілька разів, але не більше, ніж на 10% від ціни за одиницю товару, і такі зміни сторони вносять з урахуванням вже внесених попередніх змін. Тобто, кожного разу сторони мають право збільшити ціну за одиницю товару не більше ніж на 10% з урахуванням попередніх змін, однак у випадку коливання цін, тобто з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документи, що підтверджують коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Тобто, не будь-яка довідка уповноваженого органу про ціну товару на ринку, є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише та, яка містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 12.02.2020 у справі №913/166/19, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18 та від 12.09.2019 у справі №915/1868/18.

Разом з цим, Верховний Суд у постанові № 927/491/19 від 18.06.2021 зазначив, що постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Підвищення сторонами договору ціни шляхом укладання додаткових угод суперечить меті Закону України «Про публічні закупівлі». Такі дії нівелюють інститут публічних закупівель, як засіб забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у цій сфері, запобігання проявам корупції та розвитку добросовісної конкуренції.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18).

Дослідженням інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Держкомстату України (httр://www.ukrstat.gov.ua) встановлено, що в грудні 2020 року (коли були подані цінові пропозиції по закупівлі риби) на території Волинської області середня ціна на рибу морожену становила 80, 54 грн., а у березні 2021, коли були подані звернення про внесення змін до договору - 85, 21 грн.

Таким чином, рівень коливання ціни на рибу морожену у період з грудня 2020 року по березень 2021 року складав 5,79 %, що давало підстави для підвищення ціни за договором до 67,70 грн. за 1 кг. риби "Хек свіжоморожений, без голови" (64+5,79 %) та до 64,10 грн. за 1 кг риби "Нототенія свіжоморожена, без голови" (60,60+5,79%).

Однак, за умовами додаткової угоди № 02 від 27.04.2021 ціну за 1 кг "Хек свіжоморожений, без голови" підвищено з 64 грн. до 70,40 грн., тобто на 10 %, а за 1 кг "Нототенія свіжоморожена, без голови" з 60,60 грн. до 66, 60 грн., тобто на 9, 9%.

Також за умовами додаткової угоди № 03 від 30.08.2021 ціну за 1 кг риби "Хек свіжоморожений, без голови" підвищено з 70,40 грн. до 77,44 грн., тобто на 10 %, а за 1 кг риби "Нототенія свіжоморожена, без голови" з 66,60 грн. до 73,26 грн., тобто також на 10%, чим порушено вимоги Закону України "Про публічні закупівлі" в частині пропорційності такого підвищення рівню коливання ціни на ринку.

Таким чином, з метою перемоги в тендері постачальник Костючик Г.П. у тендерній пропозиції запропонувала нижчу за середньо ринкову ціну товару, тим самим занизивши ціну на рибу: 64 грн. за 1 кг риби "Хек свіжоморожений, без голови" та 60,60 грн. за 1 кг риби "Нототенія свіжоморожена, без голови" порівняно з ринковою ціною - 80, 54 грн.

Порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", ст. 632 Цивільного кодексу України при закупівлі риби встановлені також ревізією фінансової - господарської діяльності Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області, проведеною в Управлінні освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради за період з 01.01.2018 по 30.06.2021, яка оформлена актом від 30.12.2021 №03-22/08.

Отже, при укладенні між Управлінням освіти Нововолинської міської ради та фізичною особою - підприємцем Костючик Г.П. додаткових угод № 02 та № 03 не було дотримано вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», безпідставно змінено істотні умови договору, кожного разу при укладенні додаткових угод сторонами договору належним чином не обґрунтовано та документально не підтверджено коливання ціни на рибу на ринку після укладення договору та попередньої угоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 ЦК України не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

У відповідності до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» необхідно враховувати, що згідно із ст. ст. 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України.

Стаття ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» є імперативною нормою, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у встановлених випадках, а саме: у разі коливання цін на ринку товару чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не збільшуючи загальну суму договору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Невиконання встановлених законодавством норм при організації та проведенні тендерних процедур порушує інтереси держави в частині гарантування організації діяльності органів державної влади відповідно до вимог Конституції та законів України, забезпечення безумовного виконання нормативно-правових актів держави.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може є визнання правочину недійсним.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України, та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів, влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.п. 2.5.1 п.2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 №11 визнання правочину (господарського договору) недійсним господарським судом є наслідком його вчинення з порушенням закону, а не заходом відповідальності сторін. Тому для такого визнання, як правило, не має значення, чи усвідомлювали (або повинні були усвідомлювати) сторони протиправність своєї поведінки під час вчинення правочину.

У п.2.9. постанови роз`яснено, що на підставі статті 215 ЦК України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Додаткові угоди № № 02, 03 до договору № 21-27.3 від 25.01.2021 на постачання риби в дошкільні навчальні заклади суперечать вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки сторони правочину, уклавши додаткові угоди, необгрунтовано, без відповідної підстави збільшили ціну за рибу, що фактично призвело до незабезпечення потреб держави в особі Управління освіти Нововолинської міської ради в обсязі, визначеному договором, та заявленому у тендерній документації.

Укладення сторонами договору додаткових угод з необгрунтованим збільшенням ціни за товар та зменшенням його кількості не відповідає принципу максимальної економії та ефективності.

Тому вказані додаткові угоди не відповідають вимогам ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

За наведених обставин підлягає до задоволення вимога прокурора, заявлена в інтересах позивача, про визнання недійсними додаткових угод №02 від 27.04.2021 та №03 від 30.08.2021 до договору про закупівлю товарів №21-27.3 ВТ від 25.01.2021.

Правові підстави повернення коштів.

Згідно із відповіддю Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради на лист Володимир-Волинської окружної прокуратури про надання інформації за договором №21-27.3ВТ від 25.01.2021 до укладення додаткової угоди №02 від 27.04.2021 було передано 2551,780 кг риби за ціною 64,00 грн. на суму 163313,92 грн.

За додатковою угодою №02 від 27.04.2021 передано 1376,400 кг риби за ціною 70,40 грн. на суму 96898,56 грн. Сума надміру сплачених коштів становить 8808,96 грн., виходячи з розрахунку: 1376,4 кг х 64 грн. = 88099,60 грн.; 96898,56 грн. - 88089,60 грн. = 8808,96 грн.

За додатковою угодою №03 від 30.08.2021 передано 3769,400 кг за ціною 77,44 на суму 287255,96 грн. Сума надміру сплачених коштів становить 46014,36 грн., виходячи з розрахунку: 3769,400 кг х 64 грн. =241241,60 грн.; 287255,96 грн. - 241241,60 = 46014,36 грн.

Всього за договором №21-27.3ВТ від 25.01.2021 передано 7697,580 кг продукції, за яку сплачено 547468,44 грн.

Всього за договором №21-27.3ВТ від 25.01.2021 сума надміру сплачених коштів складає 54 823,32 грн.(8808,96 грн. + 46014,36 грн.)

Таким чином, з урахуванням додаткових угод №02 від 27.04.2021, №03 від 30.08.2021, укладених між Управлінням освіти та ФОП Костючик Г.П., було надміру сплачено бюджетних коштів на загальну суму 54823,32 грн.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

У ч. 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був переданий покупцеві, врегульований нормами глави 54 ЦК України "Купівля-продаж".

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18 червня 2021 року справа № 927/491/19.

Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням своїх договірних зобов`язань перед Управлінням освіти Нововолинської міської ради щодо постачання риби з ФОП Костючик Г.П. слід стягнути 54823, 32 грн., сплачених за товар, який не був переданий покупцеві.

Обґрунтування наявності порушення інтересів держави та підстав для їх представництва прокурором.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з положеннями ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У пунктах 3, 4 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 №3-рп/ 99 зазначається, що в основі інтересів держави є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі, як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, тощо.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, наведені вище норми законів та Рішення Конституційного Суду України, надають прокуророві право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення.

Таку ж правову позицію висловив й Верховний Суд України у постановах від 23.05.2006 у справі №16/472, від 03.04.2007 у справі №05-5-46/8142, від 15.05.2007 у справі №12/111 та Верховний Суд від 26.07.2018 у справі №926/1111/15.

У постанові Верховного Суду у справі №910/11919/17 від 17.10.2018 зазначено, що існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) Європейський суд з прав людини висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Водночас, Європейський суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у відповідному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій булл засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України). Положення п. З ч. 1 ст. 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

Відповідно до ч. 3 ст. 23 цього Закону прокурор здійснює представництво з суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз положень ст. 53 ГПК України у взаємозв`язку зі змістом ч. З ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України.

У ст. 4 Закону закріплено основні принципи місцевого самоврядування, зокрема, принцип поєднання місцевих і державних інтересів.

Порушення чинного законодавства України, що стосуються коштів місцевого бюджету підриває матеріальну основу місцевого самоврядування та завдає істотної шкоди інтересам держави всупереч ст. 7 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається та гарантується місцеве самоврядування.

Нововолинський відділ окружної прокуратури листом № 50/1-342вих- 22 від 17.03.2022 повідомив Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради про укладення додаткових угод, які в судовому порядку можуть бути визнані недійсними, та стягнення отриманих бюджетних коштів, та просив повідомити, чи вживатимуться Управлінням освіти відповідні заходи у судовому порядку.

З відповіді Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради № 245/01-19 віл 23.03.2022 вбачається, що ним не вживатимуться заходи представницького характеру про визнання недійсними угод № 2 та № 3 до договору № 21-27.3 ВТ від 25.01.2021 та стягнення отриманих коштів.

Про порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі" Управлінню освіти було відомо ще у грудні 2021 року, оскільки Управлінням Західного офісу Держаудитслужби проводилась ревізія фінансово-господарської діяльності і було складено акт № 03-22/08 від 30.12.2021, який надано начальнику Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради 05.01.2022.

Управління освіти Нововолинської міської ради самостійно не звернулось до суду.

Неналежне, нераціональне, з порушенням вимог Закону «Про публічні закупівлі» використання бюджетних коштів є порушенням інтересів держави щодо забезпечення фінансової підтримки місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією, цим Законом та іншими законами України.

Статтею 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» визначено, що контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель, який згідно ст. 2 цього Закону є одним з головних завдань органу державного фінансового контролю, здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Відповідно до п. 10 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням вимог законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 по справі №912/989/18.

У відповідності до п. 54 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (справа № 927/491/19 від 18.06.2021) закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 912/9/20, від 19.08.2020 у справі № 923/449/18.

Використання коштів місцевого бюджету з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави.

Звернення прокурора з позовом до суду має важливе значення для зміцнення правопорядку в сфері здійснення публічних закупівель і захисту економічної конкуренції та додержання всіма учасниками цих суспільних відносин принципу законності (ст. 68 Конституції України).

За таких обставин, коли встановлено, що додаткові угоди №02 від 27.04.2021, № 03 від 30.08.2021 до договору № 21-27.3 ВТ від 25.01.2021 про закупівлю товару за державні кошти укладені за відсутності належних та переконливих доказів на підтвердження коливання ціни на товар у бік збільшення, з порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі», прокурор обгрунтовано звернувся з позовом до суду в інтересах Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

На виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Нововолинський відділ окружної прокуратури повідомив позивача про намір звернутися до господарського суду в його інтересах із позовною заявою листом № 50/4- 536 вих. - 22 від 02.05.2022. Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради листом № 343/01-19 від 02.05.2022 повідомило, що підстави для представництва його інтересів в суді не оскаржуватимуться та не заперечувало проти пред`явлення прокуратурою позову до суду.

Відповідач у відзиві на позов стверджує про правомірність укладених додаткових угод про збільшення ціни та їх відповідність вимогам Закову України "Про публічні закупівлі".

Проте, з такими доводами погодитись не можна.

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (в редакції, чинній на момент укладення договору) договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційного збільшення ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договору про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Додані ФОП Костючик Г.П. листи з Управління державної служби статистики у Волинські області до пропозицій щодо підвищення ціни не містять інформацію про коливання цін на ринку з дати укладення договору до дати укладення додаткових угод. Окрім цього, відповідач не обґрунтувала належним чином пропозиції щодо підвищення ціни та не навела підстав, чому вказане підвищення цін було для неї непрогнозованим, тобто чому його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент надання постачальниками тендерної пропозиції.

Доданий відповідачем до відзиву висновок Торгово-промислової палати від 23.12.2021, в якому вказана ціна на рибу станом на січень 2021 року, також не є належним та допустимим доказом, оскільки в документах, які видає компетентна організація та які подаються замовнику при ініціюванні питання про збільшення ціни, має бути зазначена ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто, наявності коливання). Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у них даних, проведених досліджень коливань ринку, джерел інформації, тощо (правова позиція Верховного Суду у справі № 912/1580/18).

Висновок Торгово-промислової палати отриманий 23.12.2021 року. Згідно з п.1 примітки до висновку цінова інформація дійсна лише на дату складення.

Також висновок Торгово-промислової палати не спростовує недійсність укладених угод, оскільки не містить інформації про коливання ціни на товар, а вказана у висновку ціна товару лише станом на січень 2021 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач наголошує також на тому, що кошти сплачувалися на підставі договору № 21-27.3 ВТ від 25.01.2021, який не є нікчемний, а також не визнавався в судовому порядку недійсним. При цьому позивач посилається на постанову Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18.

Вказане судове рішення не є релевантним спору у цій справі. оскільки рішенням від 12.09.2019 у справі №915/1868/18 судом встановлено, що позивачем сплачено кошти за договором не в повному обсязі, а відповідачем здійснено поставку товару не в повному обсязі, внаслідок чого мав місце факт неналежного виконання умов договору його сторонами, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування реституції до спірних правовідносин, вказавши, що договір є чинним, недійсним у судовому порядку не визнавався та є обов`язковим до виконання сторонами.

Договір № 21-27.3 ВТ від 25.01.2021 виконаний сторонами повністю, про що свідчить звіт про виконання договору від 12.03.2022. Остання платіжна відомість датована 04.02.2022, а остання поставка товару в ДНЗ м. Нововолинська - 08.02.2022.

Також у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає про те, що, піднімаючи ціни, позивач і відповідач діяли відповідно до п. п. 3.5, 3.5.1, 3.5.2 договору № 21-27.3 ВТ від 25.01.2021, згідно з якими у разі зміни істотної умови цього договору у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі", факт збільшення ціни за одиницю товару встановлюється шляхом порівняння ціни за одиницю товару, встановленої в договорі та розрахункового середнього значення ціни, зазначеної в довідці, виданої Головним управління статистики у Волинській області про середні споживчі ціни товару, які склалися на ринку на поточний місяць. При цьому посилається на лист Міністерства економіки, торгівлі та сільського господарства №3304-04/69987-06 від 24.11.2020.

Проте, лист Міністерства економіки, торгівлі та сільського господарства не є джерелом права і не є обов`язковим для застосування судом.

Законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Оскільки Управління освіти як сторона договору розпоряджалося не власними коштами, а коштами держави, таке розпорядження мало бути ефективним, здійсненим в інтересах держави з дотриманням вимог Закону "Про публічні закупівлі".

У зв`язку із задоволенням позову на підставі ст. 129 ГПК України на відповідача слід покласти судові витрати у справі, пов`язані з оплатою Волинською обласною прокуратурою судового збору в розмірі 4962 грн.

Керуючись ст. 73-79, 86, 129, 185, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними додаткові угоди № 02 від 27.04.2021 та № 03 від 30.08.2021 до договору № 21-27.3 ВТ від 25.01.2021.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Костючик Ганни Петрівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Управління освіти виконавчого комітету Нововолинської міської ради (45400, Волинська область, м. Нововолинськ, проспект Дружби, 27, ) 54 823 грн. 32 коп.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Костючик Ганни Петрівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Волинської обласної прокуратури ( 43000, м. Луцьк, вул. Винниченка, 15, ) 4962 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 18.08.2022.

Суддя І. О. Якушева