ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/1321/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Антонова О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Спесивцев В.В. - адвокат, ордер АВ №1029731 від 25.03.2022 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фермерського господарства "Олгрис"

до Андрушківської сільської ради Житомирського району Житомирської області

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі

Фермерське господарство "Олгрис" звернулось з позовом до суду, згідно якого просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Андрушківської сільської ради Житомирської області 11 сесії VIII скликання №643 від 19.10.2021;

- визнати укладеною між Андрушківською сільською радою та Фермерським господарством "Олгрис" Додаткову угоду до договору оренди землі №89 від 05.03.2012, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Попільнянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.03.2012 за №01843, право оренди по якому зареєстровано за ФГ "Олгрис" на той самий строк і на тих самих умовах, в редакції позивача.

Ухвалою від 19.05.2022 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача від 31.12.2021 №1036/02-25, про зупинення провадження у справі, закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1321/21 до судового розгляду по суті на 09.06.2022, за участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку з перебуванням судді Вельмакіної Т.М. на лікарняному, справа №906/1321/21, в судове засідання 09.06.2022 об 11:00 не вносилась.

Ухвалою від 21.07.2022 судове засідання призначено на 05.08.2022.

Представник позивача в судовому засіданні 05.08.2022 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив (а.с. 137-141).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Свою позицію щодо позову виклав у відзиві (68-70) та у запереченнях на відповідь на відзив (а.с. 144-148)

Враховуючи, що явка представника відповідача обов`язковою не визнавалася, про час та місце розгляду справи останній повідомлявся належним чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи без участі останнього, за наявними у справі матеріалами.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Всі ухвали Господарського суду Житомирської області у справі №906/1321/21 були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua), а тому учасники справи могли ознайомитися з їх текстом, оскільки були обізнані з судовим розглядом справи, що вбачається з матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Попільнянської районної державної адміністрації Житомирської області від 01.03.2012 № 122 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 21,2600 га з метою передачі в користування на умовах оренди терміном на 10 років ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства на території Андрушківської сільської ради та вирішено передати ОСОБА_1 земельні ділянки загальною площею 21,2600 га у користування на умовах оренди терміном на 10 років для ведення фермерського господарства.

На підставі вказаного розпорядження, 05.03.2012 між Попільнянською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі № 89 (далі - Договір (а.с. 11-12)), згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Андрушківської сільської ради.

За п. 2 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 12,01 га, в тому числі ріллі - 12,01 га .

Земельна ділянка передається в оренду без будівель та споруд ( п. 4 договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 362720,00 грн з урахуванням коефіцієнта індексації 1,756 (п. 5 договору).

Відповідно до п. 8 Договору, останній укладено на 10 років. Після закінчення строку договору оренди орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі 3% від нормативно-грошової оцінки у розмірі 10881,60 грн всього (десять тисяч вісімсот вісімдесят одна грн. 60 коп.) у рік.

Земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства ( п. 15 Договору).

За п. 36 Договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору ( п. 39 Договору).

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації ( п. 43 Договору).

Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Попільнянському районі про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.03.2012 за №01843.

02.02.2021 між Андрушківською сільською радою та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору оренди землі №86 від 05.03.2012 (а.с.33), згідно якої проведено заміну сторони орендодавця з Попільнянської районної державної адміністрації на Андрушківську сільську раду; доповнено п.2 розділу "Об`єкт оренди" кадастровим номером земельної ділянки №:04:000:0343; внесено зміни щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та орендної плати.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.14) ФГ "Олгрис" зареєстроване як суб`єкт господарювання 14.03.2012. Керівником юридичної особи вказано ОСОБА_1 .

Згідно з пунктам 6.1 Статуту ФГ "Олгрис" (а.с. 15-32), засновником господарства є ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 4.3 Статуту ФГ "Олгрис", до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) входить, зокрема, право користування на умовах оренди земельною ділянкою площею 12,01 га, кадастровий номер :04:000:0343, цільовим призначенням для ведення фермерського господарства згідно договору оренди землі №89 від 05.03.2012, укладеного між ОСОБА_1 та Попільнянською районною державною адміністрацією із змінами та доповненнями.

Пунктом 5.1 Статуту ФГ "Олгрис" передбачено, що для реалізації мети та предмету своєї діяльності, господарство користується земельними ділянками сільськогосподарського призначення загальною площою 197,6403 га, в тому числі ріллі 197,6403га. Вказані земельні ділянки передані засновнику для ведення фермерського господарства на підставі договорів оренди землі, укладених засновником з Попільнянською районною державною адміністрацією Житомирської області, зокрема, № 89 від 05.03.2012, загальною площею 12,01 га, в т.ч. рілля - 12,01 га.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 42), орендарем спірної ділянки значиться ФГ "Олгрис".

Також, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с. 43), станом на час формування витягу - 28.08.2021 орендарем земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0343 значиться Фермерське господарство "Олгрис". Підставою для державної реєстрації вказано: договір оренди землі №89 від 05.03.2012, відомості з ДЗК, додаткову угоду до договору оренди від 02.02.2021, наказ ГУД у Житомирській області "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну власність" від 06.06.2018 №6-1956/14-18-СГ, постанову ВП Верховного суду № 927/79/19 від 30.06.2020, статут ФГ "Олгрис".

21.09.2021 ФГ "Олгрис" звернулося до Андрушківської сільської ради з листом-повідомленням за №167 про поновлення договору оренди землі, у якому зважаючи на переважне право на поновлення договору оренди № 89 від 05.03.2012 та у зв`язку із закінченням строку на який його було укладено, як орендар земельної ділянки за кадастровим номером :04:000:0343 просить укласти додаткову угоду про продовження (поновлення) його дії на тих самих умовах і на той самий строк.

Також, до вказаного листа-повідомлення був доданий проект додаткової угоди про продовження (поновлення) договору оренди землі №89 від 05.03.2012.

26.10.2021 Андрушківська сільська рада направила на адресу позивача лист, у якому зазначила, що нею розглянутий лист-повідомлення про поновлення договору оренди та направлення рішеннь 11 сесії VIII скликання за №640-650 (а.с. 44).

Відповідно до рішення Андрушківської сільської ради Житомирської області 11 сесії VIII скликання за №643 від 19.10.2021 ФГ "Олгрис" відмовлено в поновленні договору оренди землі №89 від 05.03.2012 та підписанні додаткової угоди до вказаного договору у зв`язку з тим, що між Андрушківською сільською радою та Фермерським господарством "Олгрис" відсутні договірні зобов`язання з приводу користування земельною ділянкою площею 12,0100 га, кадастровий номер :04:000:0343, так як вказана земельна ділянка, відповідно до договору оренди землі №89 від 05.03.2021 та додаткової угоди до договору від 02.02.2021 передана в оренду фізичній особі ОСОБА_1 , а тому, сторонами договору є Андрушківська сільська рада та ОСОБА_1 .

Враховуючи відмову відповідача, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Андрушківської сільської ради Житомирської області №643 від 19.10.2021 "Про відмову фермерському господарству "Олгрис" в поновленні договору оренди землі №89 від 05.03.2012 та підписанні додаткової угоди" і визнати укладеною між Андрушківською сільською радою та ФГ "Олгрис" додаткову угоду до договору оренди землі №89 від 05.03.2012.

Позивач вказує, що відповідач не взяв до уваги, що згідно витягу з ДЗК №НВ-021 від 16.09.2021р., який було додано до листа-повідомлення, орендарем спірної земельної ділянки є фермерське господарство "Олгрис". Вказане також підтверджується і Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №272292406 від 28.08.2021 року, що відповідно спростовує позицію відповідача щодо відмови. Про використання ФГ "Олгрис" спірної земельної ділянки також свідчить і довідка ГУ Держгеокадастру у Житомирській області про наявність земельних ділянок на території Андрушківської сільської ради від 01.06.21р. №0-6-0.31-276/176-21 та Звіти про посівні площі та валові збори врожаю за формами №4-сг та №29-сг.

Також зазначає, що ним було виконано всі умови п. 8 Договору та п. 1- 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", в редакції на дату укладення Договору оренди землі від 05.03.2012, а тому рішення Андрушківської сільської ради Житомирської області 11 сесії VIII скликання №643 від 19.10.2021 року "Про відмову Фермерському господарству "Олгрис" в поновленні договору оренди землі №89 від 05.03.2012 року та підписанні додаткової угоди" є протиправним та необґрунтованим.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти доводів та вимог позивача. Вказує, що позивач безпідставно посилається на приписи ст.33 Закону України "Про оренду землі" в старій редакції, оскільки 02.02.2021 до договору оренди землі №89 були внесені зміни та доповнення, а саме було замінено сторону орендодавця, з Попільнянської районної державної адміністрації на Андрушківську сільську раду, змінено розмір орендної плати та нормативно-грошову оцінку земельної ділянки. Вважає, що оскільки зміни були внесені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", то поновлення договорів оренди землі відбувається за правилами ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (в новій редакції) та ст.126-1 Земельного кодексу України. Частина 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції Закону № 340-IX від 05.12.2019 передбачає, що до листа-повідомлення про укладання договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору, проте позивачем було додано не проект договору землі, а додаткову угоду, яка в даній ситуації не передбачена діючим законодавством України. Також відповідач вказує, що договір оренди землі №89 та додаткова угода до договору підписані між Анрушківською сільською радою та фізичною особою ОСОБА_1 . Рішенням Андрушківської сільської ради від 19.10.2021 №643 було відмовлено ФГ "Олгрис" у поновленні договору оренди землі та підписанні додаткової угоди, так як жодних договорів оренди землі та додаткових угод до договорів оренди землі між Андрушківською сільською радою та Фермерським господарством "Олгрис" укладено не було. Вказує, що 04.11.2021 Андрушківська сільська рада своїм рішенням №691 вирішила передати 14.03.2022, в постійне користування КП "Андрушки" Андрушківської сільської ради, земельну ділянку, яка є предметом даного позову.

Позивач у відповіді на відзив вказує на те, що приписи ст.33 Закону України "Про оренду землі" в новій редакції з назвою "Переважне право орендаря на укладання договору оренди землі на новий строк" не застосовуються до поновлення договорів оренди землі, оскільки таке поновлення відбувається за правилами ст.126-1 ЗК України. Наголошує, що згідно абз.4 Перехідних положень Закону України "Про оренду землі" правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення. Тому застосуванню підлягають приписи ст.33 Закону України "Про оренду землі" в редакції станом на дату укладення договору, тобто до змін, які набрали чинності 16.07.2020р., оскільки договір було укладено до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству".

Відповідач у запереченнях на відзив вказав, що оскільки рішенням Андрушківської сільської ради від 19.10.2021 позивачу було відмовлено в поновленні договору оренди землі та підписанні додаткової угоди, між сторонами не відбулося погодження (досягнення згоди) щодо істотних умов договору оренди землі, в зв`язку з чим договір не поновлюється і не може бути укладений в примусовому порядку.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог враховуючи таке.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Як свідчать матеріали справи, спір між сторонами виник у зв`язку з відмовою Андрушківської сільської ради, згідно рішення 11 сесії VIII скликання №643 від 19.10.2021, в поновленні договору оренди землі №89 від 05.03.2012 та підписанні додаткової угоди до вказаного договору, з тих підстав, що земельна ділянка відповідно до договору оренди землі передана в оренду фізичній особі ОСОБА_1 , а не ФГ "Олгрис".

Згідно ст.3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із частинами 1, 2 статті 1 Закону України "Про фермерське господарство" від 19 червня 2003 року № 973-IV (далі - ЗУ № 973-IV), фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

За ч. 4 ст. 1 ЗУ № 973-IV, фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Згідно зі ст. 8 ЗУ № 973-IV, фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ № 973-IV, землі фермерського господарства можуть складатися із, зокрема, земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Згідно зі ст. 19 ЗУ № 973-IV, до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ЗУ № 973-IV, майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у статуті термін.

З наведених норм права вбачається, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію на земельних ділянках, наданих їм в оренду для ведення фермерського господарства. При цьому фермерське господарство створюється після набуття громадянином, який виявив бажання створити фермерське господарство, права користування земельною ділянкою. Землі фермерського господарства складаються, у тому числі із земельних ділянок, що використовується ним на умовах оренди. Право користування такими земельними ділянками зазначається в його статуті, який має містити відомості про земельну ділянку, а також термін, на який передається це майнове право.

Отже, в силу вказаних вище норм права після укладення громадянином договору оренди земельної ділянки державної та комунальної власності для ведення фермерського господарства та створення цим громадянином фермерського господарства права й обов`язки орендаря такої земельної ділянки за договором оренди землі переходять від громадянина до фермерського господарства з дня проведення його державної реєстрації.

Відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року № 1952-IV (далі - ЗУ № 1952-IV).

Згідно із ч.1 ст. 19 Закону України "Про оренду землі" від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV (далі - ЗУ № 161-XIV) право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 ЗУ № 1952-IV, державній реєстрації прав підлягають: речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону № 1952-IV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

З наведених норм права вбачається, що право оренди земельної ділянки виникає після державної реєстрації такого права, яка проводиться державним реєстратором у порядку, передбаченому Законом № 1952-IV, на підставі договору оренди землі та інших документів, що згідно із законодавством підтверджують набуття права оренди земельної ділянки.

Отже, після проведення державної реєстрації фермерського господарства та переходу до нього в силу вищенаведених норм ЗУ № 973-IV прав і обов`язків орендаря земельної ділянки за договором оренди землі таке господарство звертається до державного реєстратора для проведення державної реєстрації відповідного права оренди на підставі поданого ним договору оренди землі державної та комунальної власності, укладеного засновником цього фермерського господарства.

При цьому укладення з орендодавцем та подання державному реєстратору додаткової угоди до договору оренди землі про заміну орендаря з громадянина на фермерське господарство чинним законодавством України не передбачено, відповідно не є обов`язковим.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 574/381/17-ц, від 26 червня 2019 року у справі № 628/778/18, від 02 жовтня 2019 року у справі № 922/538/19, від 30 червня 2020 року у справі № 927/79/19.

Згідно з п. 15 договору оренди землі №89 від 05.03.2012, спірна земельна ділянка була передана в оренду для ведення фермерського господарства.

Судом встановлено та підтверджено випискою з ЄДР (а.с. 14), що ОСОБА_1 , як засновник, створив Фермерське господарство "Олгрис" та зареєстрував його 14.03.2012р. як суб`єкта господарювання 14.03.2012, про що внесені відомості за №1 003413.

Відповідно до п.4.3 Статуту ФГ "Олгрис" до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) входить, зокрема, право користування на умовах оренди земельною ділянкою площею 12,01 га, кадастровий номер :04:000:0343, цільовим призначенням для ведення фермерського господарства згідно договору оренди землі №89 від 05.03.2012, укладеного між ОСОБА_1 та Попільнянською районною державною адміністрацією із змінами та доповненнями.

Пунктом 5.1 Статуту ФГ "Олгрис" передбачено, що для реалізації мети та предмету своєї діяльності, господарство користується земельними ділянками сільськогосподарського призначення загальною площею 197,6403 га, в тому числі ріллі 197,6403га.

Вказані земельні ділянки передані засновнику для ведення фермерського господарства на підставі договорів оренди землі, укладених засновником з Попільнянською районною державною адміністрацією Житомирської області, зокрема, №89 від 05.03.2012, загальною площею 12,01 га, в т.ч. рілля - 12,01 га.

Враховуючи викладене, права й обов`язки орендаря спірної земельної ділянки за договором оренди землі №89 від 05.03.2012 перейшли від громадянина ОСОБА_1 до Фермерського господарства "Олгрис" з дня проведення його державної реєстрації, тобто з 14.03.2012.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №272292406 від 28.08.2021 та Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 16.09.2021 підтверджується здійснення державної реєстрації права оренди спірної земельної ділянки Фермерським господарством "Олгрис" на підставі договору оренди землі №89 від 05.03.2012 (а.с.42, 43).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 2020 року у справі №910/15058/18 зазначено, що рішення державного органу чи органу місцевого самоврядування, з якого виникають права та обов`язки у конкретної особи, повинно бути мотивованим, а тим більше рішення, яким скасовується своє попереднє рішення, чим припиняються права відповідної особи. Суд зауважує, що процедури органів державної влади та місцевого самоврядування повинні бути прозорі та зрозумілі. В іншому випадку рішення органів влади не може вважатися правомірним

Враховуючи викладене, приймаючи відповідне рішення, відповідач повинен був надати обґрунтовані заперечення відносно поновлення договору оренди землі на новий строк.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно зі ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, підставами для визнання незаконним акта органу місцевого самоврядування є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

За приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Андрушківською сільською радою неправомірно не враховано факт, що орендарем за спірним договором №89 від 05.03.2012 з 14.03.2012 є ФГ "Олгрис", а тому безпідставно відмовлено в укладенні додаткової угоди, посилаючись на звернення з листом особи, яка не є суб`єктом правовідносин оренди за Договором.

Враховуючи дотримання позивачем умов п.8 договору оренди землі №89 від 05.03.2012 та вимог ч.ч.1-5 ст.33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на дату укладення спірного договору), відмова Андрушківської сільської ради у поновленні договору оренди з викладених у рішенні від 19.10.2021 №643 підстав є протиправною, необґрунтованою та суперечить чинному законодавству.

З огляду на викладене, рішення Андрушківської сільської ради 11-ої сесії 8-го скликання від 19.10.2021 №643 є незаконним та підлягає скасуванню.

Враховуючи заперечення відповідача, суд також враховує, що відповідно до ст. 2 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Відповідно до ст. 8 Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада здійснює передачу у власність або надання у користування земельних ділянок виключно відповідно та в порядку, визначеному Земельним кодексом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 9 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Стаття 33 Закону № 161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX мала назву "Поновлення договору оренди землі" і прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення.

Згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" від 05.12.2019 № 340-IX (далі - Закон № 340-IX) , серед іншого, главу 19 Земельного кодексу України було доповнено статтею 126-1 такого змісту: "1. Договором оренди землі, договором про встановлення земельного сервітуту, договорами про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови може встановлюватися умова щодо поновлення таких договорів.

Умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою.

2. Якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається.

3. Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору.

4. У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк.".

Також, Законом № 340-IX Закон України "Про оренду землі" було доповнено статтею 32-2 Поновлення договорів оренди землі, згідно якої поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 Земельного кодексу України".

Статтю 33 Закону України "Про оренду землі" було викладено в наступній редакції: "Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк. Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою і п`ятою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку.

З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

У разі зміни меж або цільового призначення земельної ділянки вимоги цієї статті не застосовуються".

Тобто, Закон № 340-ІХ суттєво змінив підхід до продовження орендних відносин. Він чітко розмежував зміст понять поновлення договору оренди землі та переважне право орендаря на укладення договору оренди на новий строк.

Водночас Законом № 340-IX було доповнено розділ IX "Перехідні положення" ЗУ "Про оренду землі" абзацами 3 і 4 такого змісту: "Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення".

Зазначені правові норми набрали чинності 16 липня 2020 року.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" набрав чинності 16.01.2020.

Враховуючи, що договір оренди землі №89 був укладений сторонами 05.03.2012р., тобто до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", до правовідносини сторін у даному випадку слід застосовувати норми ст.33 Закону України Про оренду землі, в редакції, чинній станом на дату укладення договору (05.03.2012).

Аналогічна правова позиція з даного питання викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2022р. у справі №906/400/21

Таким чином, посилання відповідача на необхідність застосування до спірних правовідносин ст.32-2 Закону України "Про оренду землі" та ст.126-1 ЗК України є безпідставними.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.33 Закону України "Про оренду землі", в редакції, чинній станом на дату укладення договору, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з наведених норм, під час розгляду даної справи суду слід встановити і дослідити факт дотримання позивачем визначеної ст.33 Закону України Про оренду землі процедури поновлення договору оренди.

Дослідивши подані сторонами докази, суд встановив, що орендар завчасно до закінчення строку дії договору оренди землі №89 (до 13.03.2022) звернувся до орендодавця з листом про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі з проектом додаткової угоди.

Слід вказати, що у частині 5 статті 33 Закону визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:

1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;

3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);

4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином: а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря; б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Відповідно до статті 3 ЦК України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу.

У конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону, добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

У разі встановлення обставин дотримання орендарем процедури і строків звернення до орендодавця із повідомленням про намір поновити договір оренди землі та невиконання орендодавцем установленого частиною п`ятою статті 33 Закону обов`язку у місячний термін розглянути надісланий орендарем лист-повідомлення та надати відповідь з правовим обґрунтуванням, поведінку орендодавця не можна визнати добросовісною.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 908/2217/17.

Отже, судом встановлено, що відомості про порушення позивачем умов договору протягом його дії в матеріалах справи відсутні; позивач відповідно до частин 1-3 статті 33 Закону надсилав орендодавцю лист-повідомлення про намір поновити договір оренди землі з проектом додаткової угоди; орендодавець жодних заперечень щодо умов додаткової угоди не висловив, фактично не погодившись лише з суб`єктним складом осіб, які повинні продовжувати дію договору оренди землі №89 від 05.03.2012.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Аналогічна норма міститься в ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Згідно ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 № 457/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За змістом пунктів 32 35 рішення Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24.06.2003, майном у значенні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Жовнер проти України» від 29.06.2004, «Меллахер та інші проти Австрії» від 19.12.1998, «ОСОБА_3 Девелопмент Лтд» та інші проти Ірландії» від 23.10.1991 зазначив, що під поняттям «майно» розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно із законодавством країни, в якій виник спір, а також під даним поняттям можуть бути прибутки, що виникають з власності, кошти, належні заявникам на підставі судових рішень, «активи», які можуть виникнути, «правомірні очікування»/«законні сподівання» особи. При цьому, у змісті рішення у справі «ОСОБА_3 Девелопмент Лтд» та інші проти Ірландії» від 23.10.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що «правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач вжив усіх залежних від нього заходів щодо поновлення Договору оренди землі, а Андрушківська сільська рада повинна була поновити договір оренди землі № 89 від 05.03.2012 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до нього.

При таких обставинах ФГ "Олгрис" набуло право "правомірного очікування" та "законного сподівання" щодо поновлення договору оренди вказаної земельної ділянки.

Також в цьому контексті необхідно зазначити, що в рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) наголошується, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами. Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Враховуючи факт дотримання позивачем процедури щодо поновлення договору оренди землі №89 та безпідставну відмова орендодавця у підписанні додаткової угоди, наявні підстави для захисту прав ФГ "Олгрис" на поновлення договору оренди землі № 89 від 05.03.2012 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до нього.

З огляду на викладене, позовні вимоги ФГ "Олгрис" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір покладається на відповідача.

Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, про яку позивач заявляв в позовній заяві, то згідно ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні 05.08.2022 заявив, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом 5 днів після ухвалення відповідного рішення.

З огляду на викладене, з метою вирішення питання про судові витрат необхідно призначити судове засідання.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Андрушківської сільської ради Житомирської області 11 сесії VIII скликання №643 від 19.10.2021 року "Про відмову фермерському господарству "Олгрис" в поновленні договору оренди землі №89 від 05.03.2012 та підписанні додаткової угоди".

3. Визнати укладеною між Андрушківською сільською радою та Фермерським господарством "Олгрис" Додаткову угоду до договору оренди землі №89 від 05.03.2012, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Попільнянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.03.2012 за №01843, право оренди по якому зареєстровано за ФГ "Олгрис" на той самий строк і на тих самих умовах, в наступній редакції:

"ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі

№89 від 05.03.2012 року

с.Андрушки /__/__________202_р.

Орендодавець: Андрушківська сільська рада, в особі сільського голови Матківської Олени Генріхівни, яка діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення №2 першої сесії восьмого скликання від 19 листопада 2020 року Андрушківської сільської ради, Наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №6-1959/14-18-СГ від 06.06.2018р. "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну власність", з однієї сторони, та

Орендар: Фермерське господарство "Олгрис" в особі керівника Розгон Олени Олександрівни, яка діє на підставі Статуту, з другої сторони в подальшому іменовані - "Сторони", уклали цю Додаткову угоду до Договору оренди землі (земельної ділянки площею 12,01 га, кадастровий номер :04:000:0343) №89 від 05.03.2012 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Попільнянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.03.2012 року за №01843 про наступне:

1. Сторони прийшли до згоди поновити договір оренди землі №89 від 05.03.2012 року, право оренди по якому зареєстровано за ФГ "Олгрис" () та продовжити строк його дії на 10 (десять) років.

2. Усі інші положення Договору оренди залишаються без змін.

3. Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору оренди і набирає чинність з моменту її підписання Сторонами. Право оренди згідно даної Додаткової угоди підлягає реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Місцезнаходження і реквізити сторін:

Орендодавець: Андрушківська сільська рада

Код

13543, Житомирська обл., Попільнянський

р-н., с. Андрушки, вул. Шкільна, 1

_____________________О.Г. Матківська

мп (підпис)

Орендар: Фермерське господарство "Олгрис"

Код

13543, Житомирська обл., Попільнянський р-н,

село Андрушки, вулиця Жарки, будинок 11

_____________________ О.О. Розгон

мп (підпис)".

4. Стягнути з Андрушківської сільської ради Житомирської області (13543, Житомирська область, Попільнянський район, с.Андрушки, вул.Шкільна, буд.1, ) на користь Фермерського господарства "Олгрис" (13543, Житомирська область, Попільнянський район, с.Андрушки, вул.Жарки, буд.11, ):

- 4540,00грн витрат зі сплати судового збору.

5. Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати в частині витрат на правничу допомогу на 19.08.2022 о 14:30.

6. Докази для вирішення питання про судові витрати подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду - до 10.08.2022.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 19.08.22

Суддя Вельмакіна Т.М.

1- до справи;

2,3 - сторонам (рек. з пов.).