УХВАЛА

29 серпня 2022 року

м. Київ

cправа № 904/11045/15

Верховний Суд у складі колегії судді Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - Підприємство)

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2022 та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2022

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" (далі -Товариство)

про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником у справі

за позовом Товариства

до акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль"

про стягнення 62 862, 66 грн,

ВСТАНОВИВ:

Підприємство 09.08.2022 (згідно з відміткою на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2022 зі справи №904/11045/15.

Дослідивши матеріали поданої касаційної скарги, Суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Відповідно до приписів пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, предметом касаційного оскарження є ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2022 та постанова Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2022 у справі № 904/11045/15, ухвалені за результатом розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником у порядку статті 336 ГПК України.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Абзацом третім пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України встановлено, що у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Зазначення суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права полягає в тому, що скаржник повинен у касаційній скарзі вказати, порушення яких конкретно норм матеріального та/або процесуального права припустився суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення, а також обґрунтування того, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цього рішення.

Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Натомість у поданій касаційній скарзі скаржник підставою касаційного оскарження зазначає пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, тобто як для оскарження судового рішення, зазначеного у пунктах 1, 4 частини першої зазначеної норми, однак касаційна скарга не містить належних обґрунтувань передбачених абзацом другим частини другої статті 287 ГПК України підстав, зокрема, щодо того, в чому саме полягало порушення або неправильне застосування судом апеляційної інстанції і яких конкретно норм матеріального чи процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження.

Водночас Суд звертає увагу скаржника, що наведені окремі посилання на норми ГПК України та Закону України "Про виконавче провадження" у контексті доводів касаційної скарги не може автоматично ототожнюватись Судом з власної ініціативи як обґрунтування неправильного застосовування судами попередніх інстанцій саме усіх цих норм матеріального права без прямої вказівки на це скаржника.

З огляду на викладене скаржнику необхідно з посиланням на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України, конкретизувати, які саме норми матеріально чи процесуального права, на його думку, порушені судами попередніх інстанцій при ухвалені оскаржуваних судових рішень, та в чому саме полягало таке порушення з огляду на предмет касаційного оскарження.

Враховуючи, що скаргу подано без додержання вимог щодо змісту касаційної скарги, викладеного у пункті 5 частини другої статті 290 ГПК України, суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без руху.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що Підприємству необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме: зазначити підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену абзацом другим частини другої статті 287 ГПК України та належним чином обґрунтувати, у чому, на думку скаржника, полягало неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у даній справі (з урахуванням предмета касаційного оскарження).

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2022 зі справи №904/11045/15 залишити без руху.

2. Надати комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа" строк для усунення недоліків, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через систему "Електронний суд" або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити комунальному підприємству теплових мереж "Криворіжтепломережа", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду І. В. Булгакова