ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" серпня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/556/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (просп. Перемоги, 14, м. Київ, 01135) в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) (вул. Набережна Лукі Капікраяна, 4, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68609)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквадів» (вул. Шевченка, 37, офіс 34, м. Дніпро, 49000)

про стягнення 155000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквадів", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача штрафні санкції в розмірі 155000,00 грн, з яких: пеня в розмірі 20000,00 грн; штраф в розмірі 35000,00 грн та штраф в розмірі 100000,00 грн.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору від 31.05.2021 №30-В-ІЗФ-21 в частині виконання робіт з водолазного обстеження з очищенням дна акваторії морського порту Ізмаїл.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами. При цьому суд зауважує, що відповідач не повідомляв суду про наявність обставин, що перешкоджають йому брати участь у розгляді справи в умовах воєнного стану, запровадженого на території України або з інших підстав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.04.2022 позовну заяву Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) було прийнято до розгляду та відрито провадження у справі; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; роз`яснено сторонам про можливість подання відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін; встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Обставини справи

31.05.2021 Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі начальника Ізмаїльської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аквадів" (виконавець) був укладений договір №30-В-ІЗФ-21 (а.с.16-20, т.1; далі - договір), згідно з п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язався своїми силами і засобами надати замовнику послуги з водолазного обстеження з очищенням дна згідно Технічного завдання, що є Додатком №1 до цього договору та його невід`ємною частиною (далі - послуги), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.

Відповідно до п.п.1.3., 1.4. договору зміст, обсяг та вартість послуг, що надаються за цим договором, визначені у Зведеному кошторисі та Кошторисах на надання послуг (Додаток №2 до цього договору), що складені на підставі діючих нормативних документів. Обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків або виробничої потреби замовника.

Умовами п.п.3.1., 3.2., 3.3. договору передбачено, що вартість послуг, що надаються згідно умов цього договору, визначається обсягом фактично наданих послуг з урахуванням Зведеного кошторису та Кошторисів на надання послуг, що складаються на підставі відповідних діючих в Україні нормативних документів (Додаток №2 до цього договору) та становить 500000,00 грн без ПДВ. Загальна вартість договору включає всі витрати, пов`язані з наданням послуг, в т.ч. обладнання, інструмент, необхідні матеріали, належні для оплати податки і збори, транспортні послуги тощо. Корегування ціни договору здійснюється відповідно до вимог цього договору та чинного законодавства України.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що оплата послуг, що надаються за цим договором, здійснюється замовником за фактом надання послуг шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі на поточний рахунок виконавця.

За змістом п.п.5.1., 5.2. договору послуги, визначені у п.1.1. цього договору, надаються виконавцем до 24.12.2021. Термін надання послуг може бути змінено в разі настання незалежних від виконавця умов та обставин, шляхом укладення відповідних додаткових угод.

Відповідно до п.5.3. договору місцем надання послуг є: при проведенні водолазного обстеження з очищенням дна акваторії морського порту Ізмаїл, в тому числі при підйомі та передислокуванні залишків металоконструкцій затопленої баржі-майданчика « 3027» - акваторія морського порту Ізмаїл на вході в ковш 85 км р. Дунай; при камеральній обробці результатів водолазного обстеження з очищенням дна - територія виконавця.

Згідно з п.п.5.9., 5.10. договору послуги вважаються наданими після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг без зауважень та заперечень. Датою закінчення надання послуг вважається дата підписання замовником акту приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п.6.3. договору виконавець зобов`язався, зокрема, забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим договором.

Пунктом 7.4. договору передбачено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань за цим договором виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущене прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення виконання зобов`язання понад 30 (тридцять) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості.

Умовами п.7.7. договору сторони погодили, що у випадку односторонньої відмови виконавця від надання послуг (на будь-якій стадії їх надання) з будь-яких підстав, окрім випадків, передбачених умовами цього договору, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від загальної ціни цього договору.

Згідно з п.п.10.1., 10.2. договору він набирає чинності з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін (в разі їх використання) і діє до 31.12.2021, а в частині здійснення взаєморозрахунків, виконання гарантійних зобов`язань та компенсації втрат (збитків) - до повного виконання таких зобов`язань сторонами. Закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору.

Відповідно до п. 13.2. договору він може бути розірваний будь-якою із сторін в односторонньому порядку у разі невиконання або неналежного виконання іншою стороною своїх зобов`язань за договором з повідомленням іншої сторони, яке має бути отримане нею не менш ніж за 15 календарних днів до розірвання договору.

Додатком №1 до договору сторони погодили технічне завдання щодо виконання робіт (а.с.19-20, т.1), а додатком №2 - Зведений кошторис та Кошториси на надання послуг (а.с.21-22, т.1), згідно з якими повна вартість замовлених послуг становить 500000,00 грн.

З метою надання послуг за договором відповідач звернувся до позивача з листом від 17.08.2021 №17/08-01 (а.с.25-26, т.1), в якому просив погодити надання послуг для відповідних працівників ТОВ «Аквадів».

30.08.2021 позивачем було видано відповідачу акт-допуск на виконання робіт / надання послуг на території діючого підприємства (цеху, дільниці) на період з 30.08.2021 по 24.12.2021 (а.с.23-24, т.1).

Проте, відповідач у строк, встановлений договором для виконання зобов`язання (до 24.12.2021), послуги з водолазного обстеження не виконав. Також, ці послуги не були виконані відповідачем і на час закінчення строку дії договору (до 31.12.2021).

25.01.2022 позивачем було направлено на адресу відповідача письмовий запит від 24.01.2022 №80/14-03-01/Вих (а.с.27-30, т.1) щодо виконання договору, зокрема, позивач просив проінформувати його відносно наміру та очікуваних строків виконання зобов`язань відповідачем, взятих на себе за договором, або про відмову від їх виконання. У відповіді на вказаний лист від 28.01.2022 № 28/01 відповідач повідомив позивача про відсутність наміру продовжити виконання зобов`язань за укладеним між сторонами договором (а.с.31, т.1).

Станом на час вирішення даного спору доказів виконання відповідачем робіт за договором матеріали справи не містять.

Далі, позивач звернувся до відповідача з претензією від 03.02.2022 №160/14-03-01/Вих (а.с.32-36, т.1), в якій вимагав в семиденний термін з дня отримання вимоги сплатити на користь позивача суму штрафних та компенсаційних нарахувань за відповідними рахунками в розмірі 155000,00 грн.

Як пояснює позивач, відповідач на вищевказану вимогу не відповів, нараховані позивачем штрафні санкції не сплатив, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовною заявою, що розглядається в межах цієї справи. Згідно з наведеним позивачем у позовній заяві розрахунком (а.с.5, т.1), позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача: пеню на підставі п.7.4. договору за період з 25.12.2021 по 02.02.2022 у розмірі 20000,00 грн; штраф на підставі п.7.4. договору у розмірі 7% від суми невиконаного зобов`язання, що становить 35000,00 грн; штраф на підставі п.7.7. договору у розмірі 20% від суми договору, що становить 100000,00 грн.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст.905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Частиною 1 статті 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За змістом статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до статті 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 6 статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частиною 3 статті 13 ГПК України визначено, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 73 доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позиція суду

Як встановлено судом відповідач у строк, встановлений договором для виконання зобов`язання (до 24.12.2021), послуги не виконав. Також судом встановлено, що ці послуги не були виконані відповідачем і на час закінчення строку дії договору (до 31.12.2021), при цьому закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору, між тим відповідальним боржник згідно з ст. 631 ЦК України є за ті порушення, які мали місце під час дії договору.

Отже, під час дії договору відповідач згідно з ст. 612 ЦК України є таким, що прострочив виконання зобов`язання з надання послуг, а тому позивач правомірно заявив до стягнення з відповідача штраф та пеню, передбачені п. 7.4. договору.

За цих обставин, суд, попередньо перевіривши розрахунок, вважає, що позов позивача в частині стягнення з відповідача пені в сумі 20000,00 грн та штрафу в сумі 35000,00 грн слід задовольнити.

В той же час, відмова відповідача від виконання зобов`язання з надання послуг була здійснена 28.01.2022, тобто після закінчення строку дії договору (до 31.12.2021), а тому застосування до відповідача відповідальності, передбаченої п. 7.7. цього ж договору, за порушення, яке не мало місце не під час дії договору, є безпідставним, а отже у позові позивачу в частині стягнення штрафу в сумі 100000,00 грн слід відмовити.

Окремо суд зауважує, що суть порушення відповідача у спірних правовідносинах полягає у невиконанні зобов`язання з надання послуг за договором (чи при відмові виконання чи без такої), а тому застосування до відповідача відповідальності одного виду - штрафу за одне й те саме порушення є таким, що не відповідає ст. 61 Конституції України.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги вищезазначене, судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 880,35 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквадів» (вул. Шевченка, 37, офіс 34, м. Дніпро, 49000, ) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (просп. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) (вул. Набережна Лукі Капікраяна, 4, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68609, ) пеню в сумі 20000 /двадцять тисяч/грн 00 коп, штраф в сумі 35000 /тридцять п`ять тисяч/грн 00 коп та судовий збір в сумі 880 /вісімсот вісімдесят/грн 35 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 25 серпня 2022 р.

Суддя Д.О. Бездоля