ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2022 Справа № 914/1036/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Турківської міської ради Самбірського району Львівської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Лайт"

про стягнення 54359,92 грн.

за участю представників:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Турківською міською радою Самбірського району Львівської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» про стягнення 54359,92 грн., з яких 40887,00 грн. основний борг, 8202,18 грн. - штраф та 5270,74 грн. пеня.

Ухвалою суду від 30.05.2022р. справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання вказаною ухвалою суду призначено на 28.06.2022р.

Ухвалами суду від 28.06.2022р. та 19.07.2022р. розгляд справи відкладався.

20.07.2022р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 15522/22), заява про проведення судового засідання без його участі (17004/22) та клопотання про поновлення строку для подання відзиву (17074/22).

27.07.2022р. позивачем через систему «Електронний суд» подано клопотання (вх.№ 15932/22), в якому заявник просить суд не приймати до розгляду відзив на позовну заяву у зв`язку з пропущенням процесуального строку для його подання та здійснювати розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

В судове засідання 09.08.2022р. сторони явку представників не забезпечили.

Розглянувши клопотання відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку для подання відзиву, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 30.05.2022р. судом встановлено відповідачу строк у 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Вказана ухвала суду скеровувалась відповідачу судом на адресу, що вказана позивачем у позовній заяві та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 79044, місто Львів, вулиця Єфремова, будинок 84/1Б, а також на електронну адресу, що вказана позивачем у позовній заяві.

Відповідно до інформації, що міститься на офіційному сайті Акціонерного товариства «Укрпошта» (трекінг № 849), ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.05.2022 р. про відкриття провадження у справі відповідачем отримано 13.06.2022 р.

Відтак, останнім днем строку для подання відзиву є 28.06.2022р.

Як вбачається з відмітки поштового відділення на конверті, відзив на позовну заяву відповідачем надіслано на адресу суду 18.07.2022р.

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску процесуального строку для подання відзиву, відповідач зазначає, що згідно штатного розпису Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» відсутній юрист, відповідної кваліфікації, який має досвід на ведення справ та представництво інтересів у судах. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань адресою місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» є адреса: 79044, м.Львів, вул.Єфремова, 84/1Б, а місцем проживання і адвокатської діяльності представника відповідача адвоката Богославця О.М., є адреса: 76009, м.Івано-Франківськ, вул.В.Івасюка, 11/271.

У відповідності до частини 1 статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (частини 1, 2 статті 114 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Статтею 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Як вказує Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 липня 2020 року у справі № 640/10413/19, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони.

Вказані відповідачем у клопотанні причини пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву суд визнає необгрунтованими, оскільки відсутність юриста в штаті товариства, місцезнаходження юридичної особи відповідача та місце проживання та ведення адвокатської діяльності представника відповідача жодним чином не унеможливлюють реалізацію відповідачем його права на подання відзиву у встановлені судом строки.

Разом з тим, суд зазначає що 28.06.2022р. на електронну адресу суду від представника відповідача - Богославця О.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що свідчить про його обізнаність з розглядом даної справи Господарським судом Львівської області.

Таким чином, жодних причин пропуску, які б відповідали зазначеним вище критеріям поважності, відповідачем не наведено.

Відповідно до частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України, заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву слід відмовити, а поданий відзив на позовну заяву залишити без розгляду.

Частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив таке.

26.04.2021 за результатами розгляду пропозиції учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» складено протокол щодо прийняття рішення уповноваженою особою № 38, відповідно до якого визначено переможцем спрощеної закупівлі згідно з предметом закупівлі «Дизельне паливо» код національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 09130000-9 - Нафта і дистиляти - Товариство з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» () та ухвалено рішення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем спрощеної закупівлі.

Відповідно до гарантійного листа від 20.04.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» гарантував дійсність талонів на території України та заправку транспортних засобів замовника до повного використання талонів, заправка автотранспорту здійснюється цілодобово, відповідно до потреб замовника.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» 01.02.2021р. укладено договір поставки нафтопродуктів № 1/02-1 з постачальником Товариством з обмеженою відповідальністю «Оптіма Рітейл», додатком до якого є, зокрема, перелік АЗС, на яких здійснюється відпуск товарів.

05.05.2021р. між Турківською міською радою Самбірського району Львівської області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (постачальник) укладено договір №048/21-т, відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар Дизельне паливо ДК 021:2015:09130000-9 - нафта і дистиляти (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар.

Кількість товару:- 1925 л.

Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені покупцем в залежності від реального фінансування видатків (пункт 1.2 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору сума визначена у договорі становить: 47701,50 грн., в т.ч. ПДВ - 7950,25 грн.

Пунктом 3.2 договору сторонами погоджено, що крайній термін поставки товару 31.12. 2021р.

Відповідно до пункту 3.3 договору місце поставки товару: місто Турка, Самбірський район, Львівська область.

Розрахунки проводяться на протязі 5 банківських днів шляхом перерахування замовником коштів на розрахунковий рахунок постачальника по факту поставки товару, після пред`явлення рахунка на оплату (далі-рахунок), видаткової накладної та супровідними документами, які підтверджують якість товару (пункт 3.6 договору).

Згідно пункту 4.1 договору, замовник зобов`язаний, зокрема оплатити поставлений товар на умовах цього договору, приймати поставлені товари згідно з видатковою накладною та супровідними документами.

Віповідно до пункту 4.2 договору постачальник зобов`язаний забезпечити своєчасну поставку товару відповідно до умов договору; забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам договору та з дотриманням норм і правил під час його поставок.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором. У разі невиконання, несвоєчасного виконання або неналежного виконання зобов`язань при закупівлі товару, постачальник сплачує замовнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми недоотриманого, неякісного або отриманого без супровідних документів, товару за кожен день затримки. У разі виявлення недоліків по кількості, якості, відсутності супровідних документів, постачальник сплачує замовнику штраф в розмірі 20% від вартості неякісного, недоотриманого або отриманого без супровідних документів товару (пункт 5.1 договору).

Згідно пункту 8.2 договору договір набирає чинності з моменту його укладання і діє до 31.12.2021 року, а в частині оплати - до повного виконання зобов`язань.

Відповідно до додатку №1 "Специфікація Товару" до договору визначено кількість, ціна та найменування товару, а саме: дизельне паливо в кількості 1925 л. на загальну суму 39751,25 грн. без ПДВ (20,65 грн. ціна за одиницю товару без ПДВ). Сума договору разом з ПДВ складає 47701,50 грн.

Відповідачем на виконання умов договору передано талони на отримання товару, що підтверджується актом приймання-передачі талонів на пальне від 14.06.2021р у кількості 144 штук: 96 штук по 10 літрів, та 48 штук по 20 літрів та видатковою накладною № 285 від 14.06.2021р. на суму 47577,60 грн. з ПДВ. Зазначені документи підписані повноважними представниками сторін та скріплені їх печатками.

Як вбачається з платіжного доручення № 1 від 17.06.2021р. Турківська міська рада Самбірського району Львівської області здійснила оплату за товар на суму 47577,60 грн.

Як зазначено у позовній заяві позивач зміг отоварити лише частину талонів, а саме 3 талони по 20 літрів та 21 талон по 10 літрів ціною 24,78 грн. з ПДВ за 1 літр, об`ємом 270 літрів, загальна вартість яких становить 6690,60 грн., що підтверджується фіскальними чеками, копії яких долучено до матеріалів позовної заяви.

За твердженням позивача, починаючи з 17 серпня 2021 року позивач не має можливості придбати пальне за талонами, придбаними у відповідача в червні 2021р., оскільки АЗС, визначена відповідачем у інформації за вих. № 387/05 від 20.04.2021р. та розташована за адресою: Львівська область, Турківський район, місто Турка, вулиця І. Франка, 83 відмовляє видавати пальне, у зв`язку неоплатою талонів, що викладено у доповідній записці від 24.09.2021р. Вказане, на думку позивача, свідчить про невиконання зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю "Прайм Лайт" за договором №048/21-т від 05.05.2021 року.

До матеріалів справи долучено копії нереалізовних талонів.

При цьому, як стверджує позивач, невикористаних талонів залишилось 120 штук об`ємом пального 1655 літрів на суму 40887,00 грн.

З метою добровільного врегулювання спору, позивач 05.10.2021р. надіслав відповідачу лист № 1954-02.17 від 05.10.2021 стосовно необхідності вирішення ситуації, що склалась, у зв`язку з неможливістю заправки автомобілів після 16.08.2021р. У вказаному листі позивач зазначив, що у разі подальшого невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань та цього листа-претензії, позивач змушений буде звертатись до суду для вирішення спору у судовому порядку. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав лист 06.10.2021р.

Також, 22.12.2021р. Турківською міською радою Самбірського району Львівської області надіслано на адресу відповідача лист-претензію № 2339-02.17 від 22.12.2021р. щодо повернення у строк до 31.12.2021р. грошових коштів на загальну суму 51503,77 грн., з яких, відповідно до доданого позивачем до претензії розрахунку суми боргу, 40887,00 грн. - вартість неотриманого оплаченого палива об`ємом 1655 літрів, 8202,18 грн. штраф та 2414,59 грн. пеня.

Відповіді на вказані листи матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» умов укладеного між сторонами договору № 048/21-т від 05.05.2021р., позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з відповідача 40887,00 грн. вартості оплаченого та непоставленого товару, а також штрафу у розмірі 8202,18 грн. та пені у розмірі 5270,74 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з огляду на таке.

Згідно із частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, 05.05.2021р. між Турківською міською радою Самбірського району Львівської області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» (постачальник) укладено договір №048/21-т, відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупцю товар Дизельне паливо ДК 021:2015:09130000-9 - нафта і дистиляти (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар.

Відповідачем на виконання умов договору передано талони на отримання товару, що підтверджується актом приймання-передачі талонів на пальне від 14.06.2021р у кількості 144 штук: 96 штук по 10 літрів, та 48 штук по 20 літрів та видатковою накладною № 285 від 14.06.2021р. на суму 47577,60 грн. з ПДВ.

Таким чином, позивачем отримано 1920 літрів дизельного палива на суму 47577,60грн., замість погоджених 1925 літрів на суму 47701,50 грн.

Позивачем виконано прийняті на себе зобов`язання із своєчасної та повної оплати за товар відповідно до видаткової накладної № 285 від 14.06.2021р., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 17.06.2021р. на суму 47577,60 грн.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із приписами статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Відповідно до частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

З аналізу суті правовідносин між сторонами вбачається, що під поставкою товару розуміється саме фактична поставка палива, в свою чергу передача талонів не свідчить про повне виконання умов договору поставки.

Підписаний сторонами акт приймання-передачі на пальне від 14.06.2021р. підтверджує факт передачі талонів на пальне, які надавали позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому.

Відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» від 20.05.2008р. №281/171/578/155 талон спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Позивачем долучено до матеріалів справи талони на дизельне паливо в кількості 1600 л (120 штуки), термін дії яких 03.06.2022, які позивач не зміг з незалежних від нього причин обміняти на АЗС на відповідне паливо.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2021р. позивач надіслав на адресу відповідача лист №1954-02.17 в якому зазначено, що заправка автотранспорту замовника тривала у період з моменту отримання талонів по 16.08.2021р., однак в подальшому замовнику було відмовлено у заправці автотранспорту.

У вказаному листі №1954-02.17 від 05.10.2021р. позивач просить відповідача надати інформацію про причини невиконання ним умов договору та просить вирішити ситуацію, що склалася, а у випадку подальшого невиконання своїх договірних зобов`язань та цього листа-претензії позивач зазначає, що він застосує штрафні санкції, передбачені договором за весь період неналежного виконання взятих відповідачем на себе зобов`язань, а також буде змушений звернутися до суду для вирішення спору.

Як вбачається із матеріалів справи, вказаний лист був надісланий відповідачу 05.10.2021р. та отримано ним 06.10.2021р.

Також як вбачається із матеріалів справи, позивач надіслав на адресу відповідача лист-претензію від 22.12.2021р. №2339-02.17 щодо виконання укладеного договору №048/21-Т від 05.05.2021р., в якому позивач зазначає про неможливість отримати пальне, а також просить розглянути цю претензію та сплати заборгованість по договору.

У вказаному листі-претензії від 22.12.2021р. №2339-02.17 зазначено, що у випадку не задоволення вимоги, позивач буде змушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду. Як вбачається із матеріалів справи, вказаний лист-претензія був надісланий відповідачу 22.12.2021р.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Однак, як вбачається із матеріалів справи відповідач не надав відповіді на відправлені йому позивачем листи, тобто не вжив усіх можливих необхідних заходів в інтересах позивача, який є замовником за договором №048/21-т від 05.05.2021р.

Вартість невикористаного пального позивачем визначено як різницю між вартістю оплаченого товару (47577,60 грн.) кількістю 1920,00 літрів та суму отоварених талонів (6690,60 грн.) кількістю 270 літрів, ціною 24.78 грн. з ПДВ за 1 літр.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Цей підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні у справі J.K. AND OTHERS v. SWEDEN (заява №59166/12) ЄСПЛ наголосив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналізуючи твердження та подані на їх підтвердження докази позивачем, керуючись наведеним критерієм доказування, суд доходить висновку, що зазначені вище докази, надані позивачем, відповідають критеріям належності та вірогідності, тому вважаються такими, що підтверджують наведені позивачем обставини щодо реалізації ним придбаних у відповідача талонів лише частково та неможливості реалізації решти талонів 120 штук на суму 40887,00 грн.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У зв`язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» зобов`язань за договором № 048/21-Т від 05.05.2021р., суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 40887,00 грн. грошових коштів у розмірі вартості товару, який з незалежних від позивача причин не міг бути отриманий згідно з умовами договору є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Докази поставки товару на вказану суму чи повернення відповідачем вказаної суми позивачу в матеріалах справи відсутні.

Щодо позовних вимог про стягнення 5270,74 грн. пені та 8202,18 грн. штрафу слід зазначити таке.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності із статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Відповідно до пункту 5.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором. У разі невиконання, несвоєчасного виконання або неналежного виконання зобов`язань при закупівлі товару, постачальник сплачує замовнику неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми недоотриманого, неякісного або отриманого без супровідних документів, товару за кожен день затримки. У разі виявлення недоліків по кількості, якості, відсутності супровідних документів, постачальник сплачує замовнику штраф в розмірі 20% від вартості неякісного, недоотриманого або отриманого без супровідних документів товару.

Відповідно до встановлених обставин справи позивачем не отримано товару на суму 40887,00 грн., які вже оплачені. Крім цього, позивач не отримав поставку товару на суму 123,90 грн. (47701,50 грн. 47577,60 грн.), що передбачалось договором. Тому зобов`язання щодо поставки товару на вказану суму також вважається невиконаним. Відповідно, позивач обґрунтовано визначає суму невиконаного зобов`язання по договору, а саме в розмірі 41010,90 грн. (40887,00 грн. + 123,90 грн.), на яку нараховується пеня та штраф.

Як вбачається з поданого позивачем розрахунку розміру позовних вимог, позивачем розраховано пеню за період 18.08.2021р. по 01.05.2022р. у розмірі 5270,74 грн.

Суд зазначає що позивачем невірно обрано період її нарахування, оскільки згідно умов договору крайній термін поставки товару 31.12.2021р. (пункт 3.2 договору), тому першим днем прострочення виконання зобов`язання щодо поставки товару за договором є 01.01.2022р.

З огляду на вказане суд зазначає, що позивач має право нараховувати пеню на суму 41010,90 грн. за період 01.01.2022р. по 01.05.2022р.

Здійснивши перерахунок розміру пені, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 2674,14 грн. пені, що нарахована за період з 01.01.2022р. по 01.05.2022р.

Перевіривши розрахунок штрафу, суд зазначає, що 20% від вартості недоотриманого товару (41010,90 грн.) позивачем нараховано правильно. Відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача 8202,15 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви до Господарського суду Львівської області було сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученнями №461 від 13.05.2022р.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2362,49 грн., оскільки позов у даній справі слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Лайт" (79044, Львівська область, місто Львів, вулиця Єфремова, 84/1Б, ідентифікаційний код юридичної особи 42151468) на користь Турківської міської ради Самбірського району Львівської області (82500, Львівська область, Самбірський район, місто Турка, площа Ринок, будинок 26, ідентифікаційний код юридичної особи 04056026) 40887,00 грн. - основного боргу, 2674,14 грн. - пені, 8202,18 грн. - штрафу та 2362,49 грн. сплаченого судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до Глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 16.08.2022р.

Суддя Петрашко М.М.