ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2022м. ДніпроСправа № 904/2465/21
за позовом Приватного акціонерного товариства "Мода-Сервіс", м. Дніпро

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонорум Компані", м. Дніпро відповідача-2: JACKTOWN UNIVERSAL LLP, Кінгтон, Велика Британія

відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентон ЛТД", м. Дніпро

про визнання правочинів недійсними та витребування майна у власність

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Мазнов Д.С.

Представники:

від позивача: Кочура С.В. довіреність адвокат

від відповідача -1 Угрин В.М. довіреність адвокат

від відповідача -2 Костюченко Н.О. довіреність адвокат

від відповідача -3 Угрин В.М. довіреність адвокат

ПРОЦЕДУРА

Приватне акціонерне товариство "МОДА-СЕРВІС" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонорум Компані", відповідача-2: JACKTOWN UNIVERSAL LLP, відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентон ЛТД" про визнання недійсним договорів купівлі-продажу та витребування у власність нерухомого майна.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2021 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 08.09.2021 та постановлено звернутися до Центрального Органу запитуваної Держави Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії з проханням про вручення відповідачу судових/позасудових документів у справі № 904/2465/21; у зв`язку зі зверненням з судовим дорученням зупинено провадження у справі.

28.04.2021 судом до Центрального Органу запитуваної Держави Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії було направлено прохання про вручення документів відповідачу-2 на наступну адресу: 61 Bridge Street, Kington, Herefordshire, United Kingdom, HR5 3DJ

02.07.2021 направлені до Центрального Органу запитуваної Держави Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії документи повернулися разом із листом, в якому зазначено, про те, що судовий пристав повідомив, що компанія припинила перебувати за вказаною адресою.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2021 поновлено провадження у справі для проведення судового засідання 08.09.2021, відкладено підготовче засідання на 22.02.2022, зупинено провадження у справі № 904/2465/21 у зв`язку зі зверненням з судовим дорученням про надання правової допомоги (вручення документів) до Центрального Органу запитуваної Держави Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.02.2022 поновлено провадження для проведення судового засідання 22.02.2022, відкладено підготовче засідання на 21.06.2022, зупинено провадження у справі № 904/2465/21 у зв`язку зі зверненням з судовим дорученням про надання правової допомоги (вручення документів) до Центрального Органу запитуваної Держави Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії.

Представник відповідача-2 подав 17.06.2022 відзив на позов.

Представник позивача подав 21.06.2022 клопотання, в якому просить суд зупинити провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України. Клопотання обґрунтовано тим, що уповноважений представник позивача 27.02.2022 призваний до Збройних сил України, які активно здійснюють заходи по відсічі збройної агресії Російської Федерації на території України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2022 поновлено провадження для проведення судового засідання 21.06.2022. У задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "МОДА-СЕРВІС" про зупинення провадження у справі відмовлено. Закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 13.07.2022.

Представник відповідача-1 подав 23.06.2022 відзив на позов.

У судовому засіданні 13.07.2022 було розпочато розгляд справи по суті.

Протокольною ухвалою від 13.07.2022 відкладено розгляд справи на 04.08.2022.

У судовому засіданні 04.08.2022 продовжено розгляд справи по суті: заслухано виступ позивача та відповідачів-1, 2, 3, встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи. Під час судових дебатів позивач просив позов задовольнити, з підстав, викладених у позові, відповідача-1, 2, 3 просили у задоволенні позову відмовити, з підстав, викладених у відзиві на позов.

У судовому засіданні 04.08.2022 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач зазначає, що у 2018 році між Приватним акціонерним товариством «Мода - Сервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Аквалор» було укладено 10 договорів щодо придбання ТОВ «Компанія Аквалор» нерухомого майна.

У серпні 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Аквалор» 22.08.2018 змінило свою назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бонорум Компані».

19.04.2019 між ТОВ «Бонорум Компані» та JACKTOWN UNIVERSAL LLP укладено 5 договорів купівлі - продажу на підставі яких JACKTOWN UNIVERSAL LLP набуло права власності на частини об`єктів нерухомого майна.

Позивач вказує, що Голова Правління позивача протягом 15.03.2018 - 19.04.2018 уклав низку взаємопов`язаних правочинів на загальну суму 3 245 206,00 грн. Тобто на суму, яка складає 86,34 % вартості активів позивача за 2017 рік. При цьому ані загальні збори, ані наглядова рада не приймали жодного рішення про надання згоди на вчинення значних правочинів посилаючись на дані річної звітності за 2017 рік, відповідно до яких вартість чистих активів ПрАТ «Мода -Сервіс» становила 3 758 700,00 грн. Значним правочином вважається будь-який правочин, який перевищує 10% від цієї суми.

Відтак, позивач вважає, що спірні договори купівлі - продажу нерухомого майна укладені з порушенням чинного законодавства та підлягають визнанню недійсними, а майно підлягає поверненню позивачу, оскільки від імені ПрАТ «Мода - Сервіс» всі вищезазначені договори купівлі- продажу нерухомого майна підписав Голова Правління ПрАТ «Мода - Сервіс» ОСОБА_1 з перевищенням своїх повноважень, чим порушив статтю 92 Цивільного кодексу України.

Крім того, позивач вважає, що спірні договори є удаваним правочином, оскільки з метою приховання укладення правочину від Спостережної ради та акціонерів ПрАТ «Мода-Сервіс», ухилення від передбаченого Законом України «Про акціонерні товариства» та Статуту ПрАТ «Мода-Сервіс» порядку прийняття рішень про вчинення значного правочину, Голова правління позивача ОСОБА_1 та відповідач неправомірно поділили предмет цього правочину. На підтвердження цього свідчить те, що всі договори купівлі-продажу нерухомості були укладені між одними й тими самими сторонами, посвідчені в одного й того самого нотаріуса протягом короткого проміжку часу, а також продаж нерухомого майна у вигляді ідеальних часток без виділення його в натурі. Вказані обставини є підставами стверджувати, що JACKTOWN UNIVERSAL LLP є формальним власником 1/500 частки та у будь-якому разі не може вважатися добросовісним набувачем.

Позивач уважає, що ефективним способом захисту його порушених прав є пред`явлення до відповідача 2 та 3 вендикаційного позову на підставі статей 387, 392 Цивільного кодексу України

Позиція відповідача-1

Відповідач-1 заперечує проти позову та зазначає, що тільки три з оспорюваних договорів перевищують відповідний розмір задля визначення їх як значних. Тобто таких, що перевищують 10% (десять відсотків) вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності Позивача. Відповідно по всіх інших договорах, що були укладені між Відповідачем та Позивачем жодна з сум угоди не перевищує встановленого рівня для значного правочину, а отже посилання Позивача про перевищення своїх повноважень Головою Правліня, в частині укладання всіх правочинів вказаних у позовній заяві без згоди Загальних Зборів чи Наглядової Ради спростовуються доказами наявними в матеріалами судової справи.

Також відповідач-1 вказує, що позивачем після укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу нерухомого майна було здійснено певний перелік відповідних дій, які повністю підтверджують подальше схвалення вищевказаних оспорюваних угод. Таке схвалення відбувалось як за допомогою активних дій, так і у вигляді повної бездіяльності відносно захисту своїх прав. Зокрема, після укладення оспорюваних договорів, позивачем було підписано акти приймання-передачі нерухомого майна, за якими майно було реально передане покупцю за договорами. Нерухоме майно було знято з обліку балансу підприємства. Позивач отримав оплату за договорами купівлі-продажу в повному обсязі. Прийняв цю сплату без будь-яких застережень чи заперечень. Грошові кошти отримані за угодами позивачем відповідачу не повернуті.

Крім того, ні на момент укладення оспорюваних договорів, ні на цей час, в єдиному державному реєстрі не міститься застережень стосовно наявності у керівника позивача будь-яких обмежень на представництво юридичної особи, що передбачено Статутом підприємства чи будь-яким іншим документом. Доказів того, що контрагент був ознайомлений зі статутом позивача матеріали справи не містять, що відповідно також унеможливлювало існування реальної обізнаності про наявність обмежень у керівника на представництво юридичної особи згідно Закону.

Позиція відповідача-2

Відповідач-2 заперечує проти позову. Обставини, викладені у відзиві на позов аналогічні за змістом із відзивом на позов відповідача-1.

Позиція відповідача-3

Відповідач-3 не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Під час виступу в судовому засіданні, представник відповідача - 3 проти позову заперечував з тих самих підстав.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

У 2018 році між Приватним акціонерним товариством «Мода - Сервіс» в особі Голови Правління ОСОБА_1., діючого на підставі Статуту та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Аквалор» були укладено 10 договорів щодо придбання ТОВ «Компанія Аквалор» нерухомого майна, а саме:

1. Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 15.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 1007, щодо нежитлового приміщення: № 10 поз. 1-11 у прибудові літ. А'-І, загальною площею 77,7 кв.м. та № 11 поз. 1-15 у прибудові літ. А"-1 загальною площею 201,7 кв.м.; загальною площею 279,4 кв.м., ґанки: літ. а-16, а-18, частина а-17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Короленко, буд. 3. За взаємною домовленістю сторін продаж майна вчиняється на суму - 178 960,00 грн (т.1 арк.с.119).

Відповідно до акту прийому-передачі від 15.03.2018, позивачем було передано, а відповідачем-1 прийнято у власність об`єкт оренди відповідно до пункту 1.1 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.03.2018 (т.1 арк.с.182).

Відповідачем-1 було перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 178 960,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 163 від 10.04.2018 (т.1 арк.с.184).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 117213258 від 15.03.2018, власником нежитлового приміщення: № 10 поз. 1-11 у прибудові літ. А'-І, загальною площею 77,7 кв.м. та № 11 поз. 1-15 у прибудові літ. А"-1 загальною площею 201,7 кв.м.; загальною площею 279,4 кв.м., ґанки: літ. а-16, а-18, частина а-17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Короленко, буд. 3 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Аквалор» (т.1 арк.с.183).

2. Договір купівлі-продажу частки нерухомого майна від 15.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром .№ 1001, щодо частки 1/3, нерухомого майна: будівля літ. А-9 загальною площею 12944,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 3. За взаємною домовленістю сторін продаж майна вчиняється на суму - 849 892,00 грн (т.1 арк.с.123).

Відповідно до акту прийому-передачі від 15.03.2018, позивачем було передано, а відповідачем-1 прийнято у власність об`єкт оренди відповідно до пункту 1.1 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.03.2018 (т.1 арк.с.187).

Відповідачем-1 було перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 849 892,00 грн, що підтверджується платіжними дорученням № 199 від 30.05.2018 на суму 100 000,00 грн, № 226 від 18.07.2018 на суму 79 892,00 грн, № 302 від 400 000,00 грн, № 328 від 06.11.2018 на суму 270 000,00 грн (т.1 арк.с.189-192).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 117202321 від 15.03.2018, власником нерухомого майна: будівля літ. А-9 загальною площею 12 944,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 3 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Аквалор» (т.1 арк.с.188).

3. Договір купівлі-продажу частки нерухомого майна від 22.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 1057, щодо частки 1/3, нерухомого майна: будівля літ. А-9 загальною площею 12944,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 3. За взаємною домовленістю сторін продаж майна вчиняється на суму - 849 892,00 грн (т.1 арк.с.127).

Відповідно до акту прийому-передачі від 22.03.2018, позивачем було передано, а відповідачем-1 прийнято у власність об`єкт оренди відповідно до пункту 1.1 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.03.2018 (т.1 арк.с.195).

Відповідачем-1 було перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 849 892,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 329 від 06.11.2018 (т.1 арк.с.197).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 118080599 від 22.03.2018, власником нерухомого майна: будівля літ. А-9 загальною площею 12 944,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 3 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Аквалор» (т.1 арк.с.196).

4. Договір купівлі-продажу частки нерухомого майна від 27.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 1119, щодо частки 1/3, нерухомого майна: будівля літ. А-9 загальною площею 12944,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 3. За взаємною домовленістю сторін продаж майна вчиняється на суму - 849 892,00 грн (т.1 арк.с.131).

Відповідачем-1 було перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 849 892,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 330 від 06.11.2018 (т.1 арк.с.201).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 118568314 від 27.03.2018, власником нерухомого майна: будівля літ. А-9 загальною площею 12944,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 3 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Аквалор» (т.1 арк.с.200).

5. Договір купівлі-продажу частки нерухомого майна від 22.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 1054, щодо частки 1/3, нерухомого майна: літ. А-2 - нежитлова будівля, загальною площею 892,5 кв.м., № 1-3 -огорожі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 14. За взаємною домовленістю сторін продаж майна вчиняється на суму - 178 960,00 грн 73 665,00 (т.1 арк.с.154).

Відповідно до акту прийому-передачі від 22.03.2018, позивачем було передано, а відповідачем-1 прийнято у власність об`єкт оренди відповідно до пункту 1.1 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.03.2018 (т.1 арк.с.204).

Відповідачем-1 було перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 73 665,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 194 від 21.05.2018 (т.1 арк.с.206).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 118075658 від 22.03.2018, власником нерухомого майна: літ. А-2 - нежитлова будівля, загальною площею 892,5 кв.м., № 1-3 -огорожі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 14 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Аквалор» (т.1 арк.с.205).

6. Договір купівлі-продажу частки нерухомого майна від 15.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 995, щодо частки 2/3, нерухомого майна: літ. А-2 - нежитлова будівля, загальною площею 892,5 кв.м., № 1-3 - огорожі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 14. За взаємною домовленістю сторін продаж майна вчиняється на суму - 147 330,00 грн (т.1 арк.с.150).

Відповідно до акту прийому-передачі від 15.03.2018, позивачем було передано, а відповідачем-1 прийнято у власність об`єкт оренди відповідно до пункту 1.1 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.03.2018 (т.1 арк.с.209).

Відповідачем-1 було перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 147 330,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 166 від 10.04.2018 (т.1 арк.с.184).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 117191425 від 15.03.2018, власником нерухомого майна: літ. А-2 - нежитлова будівля, загальною площею 892,5 кв.м., № 1-3 - огорожі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 14 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Аквалор» (т.1 арк.с.210).

7. Договір купівлі-продажу частки нерухомого майна від 15.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 1004, щодо частки 2/3, нерухомого майна: будівля літ. В-1 - механічна майстерня площею 160,6 кв.м.; під В-1 підвал; ґанок літ.в; вхід в підвал літ. в - 1; приямок літ. в 2; приямок літ. в 3; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 98. За взаємною домовленістю сторін продаж майна вчиняється на суму - 36 446,00 грн (т.1 арк.с.163).

Відповідно до акту прийому-передачі від 15.03.2018, позивачем було передано, а відповідачем-1 прийнято у власність об`єкт оренди відповідно до пункту 1.1 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.03.2018 (т.1 арк.с.214).

Відповідачем-1 було перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 36 446,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 164 від 10.04.2018 (т.1 арк.с.184).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 117209328 від 15.03.2018, власником нерухомого майна: будівля літ. В-1 - механічна майстерня площею 160,6 кв.м.; під В-1 підвал; ґанок літ.в; вхід в підвал літ. в - 1; приямок літ. в 2; приямок літ. в 3; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 98 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Аквалор» (т.1 арк.с.215).

8. Договір купівлі-продажу частки нерухомого майна від 22.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 1051, щодо частки 1/3, нерухомого майна: будівля літ. В-1 - механічна майстерня площею 160,6 кв.м.; під В-1 підвал; ґанок літ.в; вхід в підвал літ. в - 1; приямок літ. в 2; приямок літ. в 3; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 98. За взаємною домовленістю сторін продаж майна вчиняється на суму - 18 223,00 грн (т.1 арк.с.167).

Відповідно до акту прийому-передачі від 22.03.2018, позивачем було передано, а відповідачем-1 прийнято у власність об`єкт оренди відповідно до пункту 1.1 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.03.2018 (т.1 арк.с.219).

Відповідачем-1 було перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 18 223,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 188 від 11.05.2018 (т.1 арк.с.221).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 118069366 від 22.03.2018, власником нерухомого майна: будівля літ. В-1 - механічна майстерня площею 160,6 кв.м.; під В-1 підвал; ґанок літ.в; вхід в підвал літ. в - 1; приямок літ. в 2; приямок літ. в 3; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 98 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Аквалор» (т.1 арк.с.220).

9. Договір купівлі-продажу частки нерухомого майна від 22.03.2018 посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 1048, щодо частки 1/3, нерухомого майна: нежитлова будівля літ. А- 3 загальною площею 836,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 98. За взаємною домовленістю сторін продаж майна вчиняється на суму - 80 302,00 грн (т.1 арк.с.180).

Відповідно до акту прийому-передачі від 22.03.2018, позивачем було передано, а відповідачем-1 прийнято у власність об`єкт оренди відповідно до пункту 1.1 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.03.2018 (т.1 арк.с.225).

Відповідачем-1 було перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 80 302,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 193 від 21.05.2018 (т.1 арк.с.217).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 118063052 від 22.03.2018, власником нерухомого майна: нежитлова будівля літ. А- 3 загальною площею 836,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 98 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Аквалор» (т.1 арк.с.226).

10. Договір купівлі-продажу частки нерухомого майна від 15.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстр.№ 998, щодо частки 2/3, нерухомого майна: нежитлова будівля літ. А- 3 загальною площею 836,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 98. За взаємною домовленістю сторін продаж майна вчиняється на суму - 160 604,00 грн (т.1 арк.с.176).

Відповідно до акту прийому-передачі від 15.03.2018, позивачем було передано, а відповідачем-1 прийнято у власність об`єкт оренди відповідно до пункту 1.1 договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.03.2018 (т.1 арк.с.231).

Відповідачем-1 було перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 160 604,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 165 від 10.04.2018 (т.1 арк.с.233).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 117197491 від 15.03.2018, власником нерухомого майна: нежитлова будівля літ. А- 3 загальною площею 836,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 98 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Аквалор» (т.1 арк.с.232).

На підтвердження того, що вартість майна перевищувала 10 відсотків вартості активів, позивач надав Фінансові звіти на 2017 та 2018 (т.1 арк.с.67-71).

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Товарство з обмеженою відповідальністю «Компанія Аквалор» 22.08.2018 змінило свою назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бонорум Компані».

31.08.2018 на підставі розпорядження міського голови № 1172-р нежитловій будівлі по вул. Короленка присвоєно адресу - вул. Короленка, ЗБ (колишня адреса - вул. Короленка, 3).

08.10.2018 в реєстрі нерухомого майна закрито реєстраційний номер 101, об`єкта нерухомого майна що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Короленко, 3 б, на підставі поділу на: 1) частину будівлі літ. А-9, в тому числі на 1 поверсі нежитлове приміщення № 2 поз. 1, 2, 3, 4, 5, 6 нежитлове приміщення № 3 поз. 33 ,35, 36, 37, 37а, 38, 39, 39а, 396, 39в, 40, 65, 66, 67, 68 за адресою м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 3 Б, та присвоєно реєстраційний номер 101, загальна площа 327,4 кв.м.; 2) частину будівлі літ. А-9, загальною площею 12610,1 кв.м., за адресою м. Дніпро, вул. Короленка, буд. З Б, та присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

02.11.2018 між ТОВ «Бонорум Компані» та ТОВ «Рентон ЛТД» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., за реєстром .№ 4444, на підставі якого ТОВ «Рентон ЛТД» набуло право власності на частину будівлі літ. А - 9, загальною площею 327,4 кв.м., за адресою м. Дніпро, вул. Короленка, буд. З Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (т.1 арк.с.135).

19.04.2019 між ТОВ «Бонорум Компані» та JACKTOWN UNIVERSAL LLP укладено 5 договорів купівлі - продажу на підставі яких JACKTOWN UNIVERSAL LLP набуло права власності на частини об`єктів нерухомого майна, а саме:

- договір купівлі - продажу частки нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., за реєстром № 1369, на підставі якого JACKTOWN UNIVERSAL LLP набуло право власності на частку у розмірі 1/500, на об`єкт нерухомого майна частину будівлі літ. А - 9, загальною площею 12610,1 кв.м., за адресою м. Дніпро, вул. Короленка, буд. З Б, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (т.1 арк.с.140);

- договір купівлі - продажу частки нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., за реєстром № 1365, на підставі якого JACKTOWN UNIVERSAL LLP набуло право власності на частку у розмірі 1/500, нежитлового приміщення: № 10 поз. 1-11 у прибудові літ. А'-І, загальною площею 77,7 кв.м. та № 11 поз. 1-15 у прибудові літ. А"-1 загальною площею 201,7 кв.м.; загальною площею 279,4 кв.м., ґанки: літ. а-16, а-18, частина а-17, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Короленко, буд. 3Б (т.1 арк.с.145);

- договір купівлі - продажу частки нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., за реєстром № 1366, на підставі якого JACKTOWN UNIVERSAL LLP набуло право власності на частку у розмірі 1/500, нерухомого майна: літ. А-2 - нежитлова будівля, загальною площею 892,5 кв.м., № 1-3 - огорожі, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Центральна, буд. 14 (т.1 арк.с.158);

- договір купівлі - продажу частки нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., за реєстром № 1367, на підставі якого JACKTOWN UNIVERSAL LLP набуло право власності на частку у розмірі 1/500, нерухомого майна: нерухомого майна: будівля літ. В-1 - механічна майстерня площею 160,6 кв.м.; під В-1 підвал; ґанок літ.в; вхід в підвал літ. в - 1; приямок літ. в 2; приямок літ. в 3; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 98 (т.1 арк.с.171);

- договір купівлі - продажу частки нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г., за реєстр.№ 1368, на підставі якого JACKTOWN UNIVERSAL LLP набуло право власності на частку у розмірі 1/500, нерухомого майна: нежитлова будівля літ. А- 3 загальною площею 836,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 98 (т.1 арк.с.185).

20.10.2016 був затверджений статут Приватного Акціонерного товариства «Мода-Сервіс» на підставі загальних зборів акціонерів, оформлених протоколом № 1/2016 від 20.10.2016 (т.1 арк.с.28).

Відповідно до підпункту 23 пункту 9.1.7 Статуту ПАТ «Мода Сервіс» до виключної компетенції Загальних зборів належить: прийняття рішення про надання згоди на вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності Товариства.

Згідно підпунктів 7, 18, 20 пункту 9.2.3 Статуту ПАТ «Мода-Сервіс» до виключної компетенції Наглядової ради належить:

- затвердження ринкової вартості майна (включно з цінними паперами) у випадках, передбачених законодавством України;

- прийняття рішення про надання згоди на вчинення значних правочинів, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є їх предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної : фінансової звітності Товариства, а також надання згоди на вчинення значних правочинів , що попередньо схвалені Загальними зборами;

- прийняття рішення про обрання оцінювача майна Товариства та затвердження умов договору, що укладатиметься з ним, встановлення розміру оплати його послуг.

Відповідно до відомостей фінансової річної звітності за 2017 вартість чистих активів позивача складала 3 758 700 грн.

Позивач зазначає, що спірні договори купівлі - продажу нерухомого майна були укладені з порушенням чинного законодавства та підлягають визнанню недійсними, а майно підлягає поверненню позивачу, оскільки від імені ПрАТ «Мода - Сервіс» всі вищезазначені договори купівлі- продажу нерухомого майна підписав Голова Правління ПрАТ «Мода -Сервіс» ОСОБА_1 з перевищенням своїх повноважень, чим порушив статтю 92 Цивільного кодексу України.

25.12.2018 було проведено засідання наглядової ради ПАТ «Мода-Сервіс», яке оформлено протоколом від 25.12.2018 (т.1 арк.с.72). На засідання, зокрема, прийнято рішення про припинення повноважень Голови Правління - ОСОБА_1. та вважати повноваження такими, що втратили чинність 25.12.2018 (включно). Причини припинення повноважень у протоколі не зазначені.

В матеріалах справи відсутні докази: притягнення голови правління ОСОБА_1. до відповідальності за перевищення ним своїх повноважень під час підписання спірних договорів; звернення до суду з позовом про відшкодування ОСОБА_1 збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах; повернення позивачем відповідачу грошових коштів, отриманих за договором; звернення до відповідачів з відповідними пропозиціями щодо розірвання договорів, повернення майна та грошових коштів тощо.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо позовної вимоги про визнання недійсними договорів, які були укладені між позивачем та відповідачем 1

Згідно частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлюється презумпція правомірності правочину, яка означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.

Відповідно до статтей 32, 33 Закону України "Про акціонерні товариства" загальні збори є вищим органом акціонерного товариства, які можуть вирішувати будь-які питання діяльності акціонерного товариства.

Згідно статті 70 Закону України "Про акціонерні товариства" рішення про надання згоди на вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, приймається наглядовою радою. Статутом акціонерного товариства можуть бути визначені додаткові критерії для віднесення правочину до значного правочину.

Значний правочин - це правочин (крім правочину з розміщення товариством власних акцій), вчинений товариством, якщо ринкова вартість майна (робіт, послуг), що є його предметом, становить 10 і більше відсотків вартості активів товариства, за даними останньої річної фінансової звітності.

Якщо на дату проведення загальних зборів неможливо визначити, які значні правочини вчинятимуться товариством у ході поточної господарської діяльності, загальні збори можуть прийняти рішення про попереднє схвалення значних правочинів, які можуть ним вчинятися протягом не більш як одного року, із зазначенням характеру правочинів та їх граничної сукупної.

Як вбачається з матеріалів справи, тільки три з оспорюваних договорів перевищують відповідний розмір задля визначення їх як значних, тобто таких, що перевищують 10% (десять відсотків) вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності Позивача, а саме:

- договір купівлі-продажу частки нерухомого майна від 15.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром .№ 1001, щодо частки 1/3, нерухомого майна: будівля літ. А-9 загальною площею 12944,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою АДРЕСА_1 ;

- договір купівлі-продажу частки нерухомого майна від 22.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстр.№ 1057, щодо частки 1/3, нерухомого майна: будівля літ. А-9 загальною площею 12944,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 3;

- договір купівлі-продажу частки нерухомого майна від 27.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 1119, щодо частки 1/3, нерухомого майна: будівля літ. А-9 загальною площею 12944,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташоване за адресою м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 3.

Відповідно по всіх інших договорах (№№ 1007, 1054, 995, 1004, 1051, 1048, 998), що були укладені між відповідачем та позивачем сума угоди не перевищує встановленого рівня для значного правочину, а отже посилання позивача про перевищення головою правління своїх повноважень, в частині укладання всіх правочинів вказаних у позовній заяві без згоди загальних зборів чи наглядової ради спростовуються доказами наявними в матеріалами справи.

Щодо угод, ціна яких перевищує 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності (але не перевищує 25 відсотків), суд зазначає таке.

Відповідно до статті 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Необхідно зазначити, що наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину, наприклад, здійснення чи прийняття оплати за товар за договором купівлі-продажу, тощо. Така позиція відображена в постановах Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 910/18812/17, та від 08.07.2019 у справі № 910/19776/17.

Аналізуючи статтю 241 Цивільного кодексу України, суд зазначає, що закон не ставить схвалення правочину в залежності від рішення загальних зборів, а підтвердженням такого схвалення є вчинені на його виконання дії, особою в інтересах якої його укладено (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі N 3-38гс14; у постанові Верховного Суда від 11.09.2018 у справі № 910/18812/17).

Суд зазначає, що позивачем після укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу нерухомого майна було здійснено певні дії, які підтверджують подальше схвалення вищевказаних оспорюваних угод.

Таке схвалення відбувалось як за допомогою активних дій, так і у вигляді повної бездіяльності відносно захисту своїх прав.

Зокрема, після укладення оспорюваних договорів, позивачем було підписано акти приймання-передачі нерухомого майна, за якими майно було передане покупцю за договорами. Позивач отримав оплату за договорами купівлі-продажу в повному обсязі. Прийняв цю сплату без будь-яких застережень чи заперечень. Грошові кошти отримані за угодами позивачем відповідачу не повернуті.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності.

Суд заначає, що з боку позивача має місце суперечлива поведінка. Так, зокрема, позивач вказує про те, що уклавши спірні угоди, голова правління позивача позбавив товариство майже усього майна. При цьому основним видом діяльності товариства - є здавання в оренду нерухомого майна.

В той же час, доказів того, що позивач з моменту, коли йому стало відомо про укладені договори, звертався до відповідача з будь-якими претензіями щодо угод матеріали справи не містять.

Також в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що позивач не схвалює спірних договорів, як то: докази притягнення голови правління ОСОБА_1. до будь-якого виду відповідальності за перевищення ним своїх повноважень під час підписання спірних договорів; докази звернення позивача (нового голови правління, спостережної ради, загальних зборів, окремих акціонерів) до правоохоронних та інших органів з відповідними заявами про притягнення голови правління до відповідальності; докази звернення до суду з позовом про відшкодування ОСОБА_1 збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах; докази звернення до відповідачів з відповідними пропозиціями щодо розірвання договорів, повернення майна та грошових коштів; докази корегування податкових зобов`язань, внесення змін до фінансових документів тощо.

Також в матеріалах справи вітсутні будь-які корпоративні документи позивача, які б доречно було б прийняти у разі виявлення з боку керівника товариства перевищення повноважень, які призвели до позбавлення товариства майна, як то: рішення спостережної ради та/або загальних зборів про виявлені факти зловживання з боку голови правління щодо укладення спірних договорів; прийняття рішення про звільнення голови правління саме за неналежне виконання своїх обов`язків, перевищення своїх повноваженнь; рішення про проведення аудиту діяльності голови правління тощо.

Згідно статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосуванняКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей, вирішуючи спір, виходив із того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до статті 89 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а такожвірогідністьі взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд дійшов висновку про більшу вірогідність доказів, наданих відповідачами-1, 2 на підтвердження обґрунтування своїх позицій.

Зі змісту норми частини 1 статті 241 Цивільного кодексу України випливає, що наступне схвалення правочину може відбутися і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів, (така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі № 3-59гс14, від 06.04.2016 у справі № 3-84гс16; у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 910/18812/17).

Відтак, суд дійшов висновку, що позивач своїми діями схвалив укладення оспорюваних договорів , що підтверджується матеріалами справи.

Суд не погоджується з доводами позивача про те, що договори, які були укладені між позивачем та відповідачем 1 є удаваними з огляду на таке.

Позивач вказує про те, що метою укладених спірних договорів з боку ПрАТ «Мода - Сервіс» є було укладання правочину щодо продажу всього належного йому нерухомого майна на користь ТОВ «Аквалор».

Відповідно до статті 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Для визнання правочину удаваним необхідно мати на увазі, що обидві сторони договору діяли свідомо для досягнення якоїсь особистої користі, їх дії направлені на досягнення інших правових наслідків і приховують іншу волю учасників угоди, наміру однієї сторони на укладення удаваної угоди недостатньо, оскільки удаваний правочин може бути вчинений як без будь-яких протиправних намірів, так і з метою приховування іншого незаконного правочину, при цьому будь-якого обмеження щодо наявності умислу в усіх сторін такого правочину законом не встановлено. Такий умисел може бути завуальований лише однією стороною, про що інша сторона може не знати, як і навпаки.

Суд зазначає, що у цьому випадку неможливо говорити про удаваність оспорюваних правочинів, оскільки всі юридично значущі дії для їх виконання відповідачем (та і позивачем) були виконані.

Позивач, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, має довести: 1) факт укладення правочину що, на його думку, є удаваним; 2) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж намір приховати насправді вчинений правочин; 3) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваним правочином.

Правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст договору, тому оцінюючи відповідність волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд зазначає, що у цьому випадку, доводи скаржника про відсутність схвалення повноважним керівником є безпідставними, як і посилання на обізнаність відповідача з обмеженнями керівника позивача, які викладені в статуті останнього, як і висновки позивача про удаваність правочинів.

Також суд відхиляє доводи позивача про те, що відповідач 1 знав про обмеження, які встановлені Статутом для керівника позивача, щодо укладення значних правочинів.

Згідно статей 203, 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину може бути вчинення його особою за відсутністю необхідного обсягу цивільної дієздатності та невідповідність волевиявлення учасника правочину його внутрішній волі. При цьому дієздатність юридичної особи реалізується відповідно до статті 92 ЦК України через її органи у межах визначених законом та статутом повноважень.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).

На захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі укладають з юридичними особами договори різних видів, частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно з частинами першою та третьою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 668/13907/13-ц, постановах Верховного суду від 13.05.2021 у справі № 903/277/20; від 11.02.2021 у справі № 922/109/19; від 16.07.2020 у справі № 923/831/18.

Верховний Суд у постанові від 09.06.2021 по справі № 911/3039/19 вказує зокрема таке:

«...навіть реальне ознайомлення особи зі статутом, не дозволило би йому дійти однозначного висновку про наявність обмежень, адже статут посилається на відомості щодо даних фінансової звітності за останній фінансовий рік, що передує даті укладення правочину, тоді як суди не встановили, що постачальник був ознайомлений з даними цієї фінансової звітності...

Висновок про те, що особа могла знати чи не могла не знати про обмеження, зроблений судами на підставі стандартного формулювання договору про те, що генеральний директор діє на підставі статуту, а відтак, сторона мала би проявити розумну обачливість і ознайомитися зі статутом.

Таким чином, суди не встановили реальну обізнаність постачальника про наявність обмежень повноважень генерального директора на укладення значних правочинів, а виходили з правової презумпції "не міг не знати".»

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач 1 на момент укладення з ним спірних договорів знав, або міг знати про загальну вартість активів позивача за минулий рік.

Суд зазначає, що ні на момент укладення оспорюваних договорів, ні на цей час, в єдиному державному реєстрі не міститься застережень стосовно наявності у керівника позивача будь-яких обмежень на представництво юридичної особи, що передбачено Статутом підприємства чи будь-яким іншим документом.

Доказів того, що відповідач 1 був ознайомлений зі статутом позивача матеріали справи не містять, що відповідно також унеможливлювало існування реальної обізнаності про наявність обмежень у керівника на представництво юридичної особи згідно Закону.

З огляду на положення статей 92, 241 Цивільного кодексу України вчинення правочину органом (посадовою особою) юридичної особи з перевищенням наданих йому повноважень може бути підставою для недійсності такого правочину лише за умови обізнаності контрагента про наявність відповідного обмеження повноважень (коли він знав чи за всіма обставинами не міг не знати про такі обмеження), а також відсутності подальшого схвалення правочину.

Суд зазначає, що обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 у справі N 668/13907/13-ц зробила такий правовий висновок: "Для визнання недійсним договору з тієї підстави, що його було укладено представником юридичної особи з перевищенням повноважень, необхідно встановити, по-перше, наявність підтверджених належними і допустимими доказами обставин, які свідчать про те, що контрагент такої юридичної особи діяв недобросовісно або нерозумно. При цьому тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці контрагента за договором несе юридична особа. По-друге, дії сторін такого договору мають свідчити про відсутність реального наміру його укладення і виконання".

Питання застосування норм права, а саме статей 92 та 241 Цивільного кодексу України, є визначальними та істотним для кваліфікації відносин як подібних у цій справі, а, тому наявні підстави для застосування зазначеної вище правової позиції під час вирішення цього спору.

Аналогічна правова позиція викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 04.03.2021 у справі № 905/1132/20, від 13.05.2021 у справі № 903/277/20.

Суд уважає, що внесення до єдиного державного реєстру, відомостей про наявність обмежень у керівника є обов`язком саме позивача. І як на момент укладення договорів так і на цей час ці дії позивачем не виконані.

Узагальнюючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, які укладені між Приватним акціонерним товариством «Мода - Сервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Аквалор», а саме:

- від 15.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 1007;

- від 15.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром .№ 1001;

- від 22.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 1057;

- від 27.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 1119;

- від 22.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 1054;

- від 15.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 995;

- від 15.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 1004;

- від 22.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 1051;

- від 22.03.2018 посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 1048;

- від 15.03.2018, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. за реєстром № 998 задоволенню не підлягає.

Щодо позовної вимоги про витребування майна

Позивач уважає, що ефективним способом захисту його порушених прав є пред`явлення до відповідача 2 та 3 вендикаційного позову на підставі статті 387 Цивільного кодексу України, оскільки між позивачем та відповідачем 2 та 3 були відсутні договірні відносини.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно частини першої статті 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Водночас, необхідною умовою для захисту особи в порядку статей 387, 388 Цивільного кодексу України є встановлення факту того, що майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати.

Оскільки судом встановлено, що вимога про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, за якими майно було відчужено позивачем задоволенню не підлягає, відсутній й підстави для задоволення позову в частині витребування майна.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, судовий збір у розмірі 71 378,00 грн слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Мода-Сервіс" (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 8-10, кімната 212 А; ідентифікаційний код 19435338) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонорум Компані" (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 14; ідентифікаційний код 40655795), JACKTOWN UNIVERSAL LLP (175 Darkes lane suite B, 2nd floor potters bar Hertfordshire EN6 1BW; ідентифікаційний код ОС345842), Товариства з обмеженою відповідальністю "Рентон ЛТД" (49000, м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 3-Б, каб. 904/1; ідентифікаційний код 39215552) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та витребування у власність нерухомого майна - відмовити повністю.

Судовий збір у розмірі 71 378,00 грн залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15.08.2022

Суддя Я.С. Золотарьова