Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бажана 30" про ухвалення додаткового рішення у справі
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бажана 30"
про визнання недійсним рішення правління, скасування реєстраційних дій та стягнення 197968,20 грн.
за участі представників:
від позивача: Поплавець І.В., особисто,
від відповідача: Вербицький Я.В., адвокат,
Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним рішення правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бажана 30", оформлені протоколом від 11.10.2018 № 2018/10-11 засідання правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бажана 30". У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бажана 30" на користь ОСОБА_1 2270 грн. витрат зі сплати судового збору.

27.07.2022 через відділ діловодства та документообігу суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бажана 30" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2022 прийнято до розгляду заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бажана 30" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/16357/21 та призначено судове засідання.

У судовому засіданні 11.08.2022 представник відповідача підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Позивач проти задоволення заяви заперечував, пославшись на викладені в письмових запереченнях доводи.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з частиною 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

За частиною 1 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що 27.07.2020 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Бажана 30" (замовник) та адвокатом Вербицьким Я.В. укладено договір про надання юридичних послуг № 27/07-20, за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати йому консультації та/або послуги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, з питань правового забезпечення діяльності замовника, формування необхідних документів тощо, а замовник зі своєї сторони зобов`язується прийняти зазначені послуги й оплатити їх.

Відповідно до пункту 4.1 договору щомісячна оплата консультацій та/або послуг, наданих відповідно до даного договору складає 5000 грн.

Пунктом 4.5 договору передбачено, що додатковий обсяг послуг та порядок його оплати визначаються додатковими угодами до цього договору.

22.11.2021 між сторонами укладено додаткову угоду № 12 до договору, за якою на підставі пункту 4.5 договору виконавець зобов`язується надати замовнику правничу допомогу, що полягає в представленні інтересів замовника в Господарському суді міста Києва за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бажана 30" про визнання недійсним рішення правління, скасування реєстраційних дій та стягнення 197968,20 грн. по справі № 910/16357/21. Кінцевий обсяг наданих послуг визначається в актах прийому-передачі наданих послуг.

Згідно з пунктом 2 додаткової угоди сторони дійшли згоди відповідно до пункту 4.5 договору визначити розмір винагороди за цією додатковою угодою № 12 у розмірі 10000 грн.

Винагорода сплачується замовником без виставлення виконавцем рахунку (пункт 3 додаткової угоди від 22.11.2021 № 12).

31.01.2022 сторонами договору підписано акт № 1 прийому-передачі наданих послуг до додаткової угоди від 22.11.2021 № 12, за яким виконавець надав, а замовник прийняв виконані у відповідності з додатковою угодою від 22.11.2021 № 12 послуги правничої допомоги. Вартість наданих послуг за даним актом № 1 складає 10000 грн., що включає: підготовку та подання відзиву на позовну заяву від 24.11.2021 - 5000 грн. (5 год.; 23 ст.); підготовку та подання клопотання про застосування строків позовної давності від 24.11.2021 - 1500 грн. (1,5 год.; 3 ст.); підготовку та подання додаткових письмових пояснень від 14.12.2021 - 2000 грн. (2 год.; 6 ст.); підготовку та подання клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката - 1500 грн. (1,5 год., 3 ст.).

Відповідно до платіжного доручення від 11.01.2022 № 85 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бажана 30" сплатило Вербицькому Я.В. 10000 грн. згідно з додатковою угодою від 22.11.2021 № 12.

З огляду на те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, відповідач просив покласти на позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 8000 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (частина 5 статті 126 ГПК України).

Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі позивач наголосив, що відповідач не надавав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у договорі про надання юридичних послуг від 27.07.2020 № 27/07-20 та додатковій угоді від 22.11.2021 № 12 не наведено порядок обчислення та вартість погодинної оплати послуг, відповідачем неправомірно визначено пропорційність до розподілу судових витрат, розмір витрат є неспівмірним зі складністю справи та обсягом послуг. Як зауважив позивач, позиція відповідача не змінювалася протягом розгляду справи в суді цивільної юрисдикції, оскільки всі подані відповідачем документи фактично повторюють викладені раніше доводи відповідача. Також надана відповідачем копія платіжного доручення про оплату послуг адвоката не містить відмітку про закінчення банківської операції.

Відповідно до частин 1-3 статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин кожної справи, а також інших чинників. При цьому, аналіз частини другої статті 124 ГПК України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Близькі за змістом висновки, застосування частини другої статті 124 ГПК України, містяться у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №922/1897/18, від 24.12.2019 у справі №909/359/19, від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, від 19.02.2020 у справі №910/16223/18, від 21.05.2020 у справі №922/2167/19, від 10.12.2020 у справі №922/3812/19, від 25.03.2021 у справі № 905/717/20.

Водночас, у відзиві на позовну заяву відповідачем наводився попередній розрахунок судових витрат на правничу допомогу в розмірі 20000 грн., що спростовує відповідні твердження позивача.

Щодо посилань позивача на передчасність розгляду судом заяви про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з оскарженням позивачем прийнятого в даній справі рішення суду від 07.07.2022, суд зауважує на тому, що порядок розгляду та прийняття додаткового рішення встановлений у статті 244 ГПК України та не залежить від набрання законної сили основним судовим рішенням.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року по справі № 922/445/19 та постанови Об`єднаної палати Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 22.11.2019 року по справі № 902/347/18, для розподілу понесених судових витрат стороні необхідно подати лише договір про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що відповідно до пункту 4.5 договору від 27.07.2020 № 27/07-20 сторонами погоджено визначення додаткового обсягу послуг та порядок їх оплати додатковими угодами.

За умовами додаткової угоди від 22.11.2021 № 12 до договору адвокат Вербицький Я.В. зобов`язався надати відповідачу правничу допомогу по справі № 910/16357/21, розмір винагороди встановлено в сумі 10000 грн.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Отже, умовами додаткової угоди від 22.11.2021 № 12 до договору сторони погодили вартість винагороди за надання правничої допомоги в межах даної справи у фіксованому розмірі 10000 грн.

В акті прийому-передачі наданих послуг від 31.01.2022 № 1 на суму 10000 грн. визначено, що надані послуги включають підготовку та подання відзиву на позовну заяву від 24.11.2021 - 5000 грн. (5 год.; 23 ст.); підготовку та подання клопотання про застосування строків позовної давності від 24.11.2021 - 1500 грн. (1,5 год.; 3 ст.); підготовку та подання додаткових письмових пояснень від 14.12.2021 - 2000 грн. (2 год.; 6 ст.); підготовку та подання клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката - 1500 грн. (1,5 год., 3 ст.).

Ураховуючи наведені позивачем підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, а також виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, суд дійшов висновку зменшити розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 5000 грн., а саме: за подання відзиву на позовну заяву та клопотання про застосування строків позовної давності - 4000 грн., подання додаткових письмових пояснень - 1000 грн. В іншій частині відповідачем не доведено співмірність, обґрунтованість та неминучість понесення витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим в їх розподілі та покладенні на позивача суд дійшов висновку відмовити.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, становить 5000 грн.

Водночас, відповідно до пункту 3 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2022 у справі № 910/16357/21 позов задоволено частково, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають покладенню на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 4000 грн.

Керуючись статтями 126, 129, 221, 240, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бажана 30" про ухвалення додаткового рішення у справі задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Бажана 30" (02149, м. Київ, пр-т Бажана, 30; ідентифікаційний код 40890445) 4000 (чотири тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

В іншій частині заяви відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повне судове рішення складено: 17.08.2022 року.

Суддя К.В. Полякова