РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.08.2022Справа № 910/3392/22

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

про стягнення 116.606,37 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 116.606,37 грн страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.22. відкрито провадження у справі №910/3392/22, з підстав, викладених в ухвалі, постановлено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем 08.06.22. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується з визначеним позивачем розміром страхового відшкодування, повідомляє про розрахунок та сплату страхового відшкодування в розмірі 109.852,77 грн та просить відмовити в задоволенні позову та в покладенні на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.04.21. між позивачем, як страховиком, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Марвел", як страхувальником, було укладено договір добровільного страхування на транспорті "КАСКО Corporate" №011101/4100/0000210 (надалі - Договір), за умовами якого позивач прийняв під страховий захист автомобіль марки Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 .

12.10.21. в місті Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 та Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті якої вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 03.11.21. у справі №466/9539/21.

На підставі заяви страхувальника, рахунку СТО, страхового акту №00465670 від 09.11.21., виконуючи свої зобов`язання за Договором, позивач здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів у загальній сумі 163.334,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 259573 від 16.11.21.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_1 , який керував автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 , встановлена в судовому порядку.

Як вбачається з полісу № АТ/0109691, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату настання спірної ДТП була застрахована відповідачем.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Розмір франшизи, тобто суми, на яку зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановленої полісом № АТ/0109691, становить 1.500,00 грн. Ліміт страхової суми за шкоду майну - 130.000,00 грн.

Відповідачем на підставі наданого позивачем Звіту № 24411 від 21.10.21. та рахунку СТО, було розраховано суму страхового відшкодування в розмірі 109.852,77 грн, яку було виплачено позивачу 26.05.22. платіжним дорученням № 23779.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідачем було сплачено позивачу 109.852,77 грн страхового відшкодування після звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі в цій частині слід закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Щодо решти позовних вимог в розмірі 6.753,60 грн, суд встановив наступне.

Відповідачем при визначення суми страхового відшкодування враховано коефіцієнт фізичного зносу (0,4573), визначений у наданому позивачем звіті № 24411 від 21.10.21., вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota Rav 4, д.н.з. НОМЕР_1 , визначену в рахунку СТО від 20.10.21, та суму франшизи за полісом № АТ/0109691 у розмірі 1.500,00 грн.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідач у своїх запереченнях посилається на положення ст. ст. 22.1., 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якими передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що в наданому позивачем звіті № 24411 від 21.10.21. розраховано коефіцієнт фізичного зносу - 0,4573.

З урахуванням положень ст. ст. 22.1., 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про необхідність врахування такого коефіцієнту при розрахунку вартості страхового відшкодування, яке підлягає виплаті за полісом № АТ/0109691.

Відтак, суд вважає наданий відповідачем розрахунок суми страхового відшкодування за полісом № АТ/0109691 в загальному розмірі 109.852,77 грн обґрунтованим та доведеним.

За таких обставин, за висновком суду відповідачем виконано зобов`язання за полісом №АТ/0109691, шляхом сплати позивачу 109.852,77 грн платіжним дорученням від 26.05.22. № 23779.

Позивач відповіді на позовну заяву, своїх аргументів та доказів на спростування правової позиції відповідача суду не надав.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 109.852,77 грн, та відмову в задоволенні решти позовних вимог.

Судом також враховано, що згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд повертає суму судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При закритті провадження у справі суд також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки на час постановлення даного рішення відсутнє відповідне клопотання позивача, питання про повернення йому судового збору з Державного бюджету України судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/3392/22 в частині позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 109.852,77 грн.

2. В іншій частині в задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко