УХВАЛА

м. Київ

17.08.2022Справа № 910/7366/22
Суддя Сташків Р.Б., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Собин"

до Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "УКРАГРОЛІЗИНГ"

про зобов`язання забрати майно

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Собин» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» про зобов`язання відповідача забрати від позивача майно по Договору відповідального зберігання №10-13-109з/551 від 24.10.2013.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд зобов`язати відповідача забрати від позивача майно по Договору відповідального зберігання №10-13-109з/551 від 24.10.2013 (із зазначенням переліку майна).

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що судовий збір за подачу позовної заяви про зобов`язання забрати майно складає 2481 грн як за немайнову вимогу та надав докази сплати судового збору у відповідній сумі.

Проте, суд вважає, що позовна вимога про зобов`язання забрати майно є майновою вимогою, оскільки за своєю правовою природою пов`язана з підтвердженням права на майно.

При цьому суд виходить з того, що майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто, будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі. Вказана позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 24.10.2016 у справі № 910/11027/16, у постанові Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 916/1220/17.

Відповідно до п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача.

Отже, суд звертає увагу позивача, що предметом даного позову є вимога майнового характеру, яка підлягає оплаті у розмірах, визначених для майнових вимог.

Разом з тим, з матеріалів позовної заяви суд не має можливості встановити, яка вартість майна за Договором відповідального зберігання №10-13-109з/551 від 24.10.2013, яке позивач просить зобов`язати відповідача забрати, а тому позивачу необхідно надати відповідні докази на підтвердження вартості такого майна та визначити розмір судового збору відповідно до норм Закону України «Про судовий збір», як за вимогу майнового характеру та сплатити цю суму судового збору, докази чого надати суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2481 грн.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 162, 164, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали. Встановити спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду доказів вартості майна за Договором відповідального зберігання №10-13-109з/551 від 24.10.2013 та доказів сплати судового збору, як за вимогу майнового характеру.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Р.Б.Сташків