ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25.08.2022м. ДніпроСправа № 904/1208/22
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Радос СВ" про винесення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Радос СВ", м. Нікополь, Дніпропетровська обл.
до Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Марганець, Дніпропетровська обл.
про стягнення заборгованості у сумі 46 774,66 грн.
Без участі представників сторін.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.
Крім того, до позовної позивачем додано попередній розрахунок суми судових витрат з яких орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу визначено у розмірі 12 338,73 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №487 від 06.12.2021 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2022 позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто з Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Радос СВ" 46 774,66 грн. - основного боргу, 2 481,00 грн. - судового збору.

22.08.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Радос СВ" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 904/1208/22 про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 4 000,00 грн.

Разом з тим, при ухваленні вказаного вище рішення господарським судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, щодо відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 4 000,00 грн.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З огляду на викладене, господарський суд вважає необхідним з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Згідно з частинами 3, 4, 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Через недотримання норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за змістом частини 5 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту пункту 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Разом з тим, аналіз наведених норм частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також норм статті 129 цього кодексу, дає підстави для висновку що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано договір №5/2022 про надання правової допомоги від 04.01.2022, ордер серія АЕ № 1148917 від 19.08.2022, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДП № 4250 на ім`я Кобеляцького Дмитра Миколайовича, акт про надання правової допомоги від 19.08.2022 на суму 4 000,00 грн.

Як вбачається з акту про надання правової допомоги від 19.08.2022 адвокатським об`єднанням "Легал Партнерс Юкрейн" було надано правову допомогу Товариству з обмеженою відповідальністю "Радос СВ", що полягала у підготовці позовної заяви до Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості за договором поставки № 487 від 06.12.2021.

Додатком № 1 до договору №5/2022 про надання правової допомоги від 04.01.2022 сторони визначили розмір адвокатського гонорару при юридичному обслуговуванні без фіксованого гонорару.

Таким чином, з даного прайс-листа вбачається, що вартість послуги з підготовки позовної заяви (до 5 годин) складає 4 000,00 грн. (пункт 6.2 додатку).

Враховуючи, що у даній справі відповідачем не доведено неспівмірність заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу, суд, в силу приписів частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оцінив витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн., яка заявлена до стягнення позивачем.

Керуючись ст.ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Акціонерного Товариства "Марганецький гірничо- збагачувальний комбінат" (53400, Дніпропетровська обл., м. Марганець, вул. Єдності, 62; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Радос СВ" (53200, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Запорізька, буд. 49, ) 4 000,00 грн. - витрат на правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 25.08.2022.

Суддя І.Ф. Мельниченко