ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2022 р.м. ХарківСправа № 5023/10655/11 (922/111/22)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Хотенець П.В. , Яризько В.О.

при секретарі судового засідання П`ятак А.С.

сторони не направили до судового засідання уповноважених представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду Харківської області матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Драчова Юрія Валерійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" (61001, м.Харків, вул.Плеханівська,126, )
про визнання недійсної додаткову угоду в межах справи № 5023/10655/11 про банкрутство ДП "Завод імені В.О Малишева"

ВСТАНОВИВ:

13.01.2022 Фізична особа-підприємець Драчов Юрій Валерійович звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" в якій просить суд визнати недійсним пункт 3.2.1. Договору оренди №009 дп від 01.01.2017р., укладеного між Драчовим Юрієм Валерійовичем та Державним підприємством "Завод імені В.О Малишева", який включено до тексту договору додатковою угодою №2 від 01.07.2020.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, витрати складаються з суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2481,00 грн.

В провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа про банкрутство Державного підприємства "Завод ім. В.О Малишева", яка розглядається колегією суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Яризько В.О., Хотенець П.В.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вх. № 111/22 від 13.01.2022) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В., Яризько В.О.

Ухвалою суду від 18.01.2022, крім іншого, прийнято позовну заяву Фізичної особи-підприємця Драчова Юрія Валерійовича (вх. № 111/22 від 13.01.2022) до розгляду в межах справи № 5023/10655/11 про банкрутство Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева". Відкрито провадження у справі №5023/10655/11 (922/111/22). Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 02.02.2022.

31.01.2022 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив за вх.№2267, в якому останній заперечує проти позову в повному обсязі, вважає його необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Відзив з додатком долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду, яку внесено до протоколу судового засідання, на підставі ст.183 ГПК України, відкладено підготовче засідання на 16.03.2022.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" ( із змінами) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

З метою убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема, учасників справи та працівників суду, судове засідання, призначене на 16.03.2022, не відбулося.

Ухвалою суду від 12.05.2022, крім іншого, призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 31.05.2022.

Ухвалою суду від 31.05.2022, крім іншого, відкладено підготовче засідання на 14.06.2022.

Ухвалою суду від 14.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 21.06.22.

21.06.2022 через канцелярію суду надійшло клопотання за вх. №5752 від відповідача про розгляд справи без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Клопотання з додатком долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 21.06.2022, крім іншого, відкладено розгляд справи по суті на 04.08.2022.

04.08.2022 до суду від представника позивача надійшла заява за вх. № 7744 про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Заяву з додатком долучено до матеріалів справи.

Представники сторін у судове засідання призначене на 04.08.2022 не з`явилися, про причини неявки не повідомили, про дату, час та місце судового засідання по суті були повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ч. 4 статті 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У відповідності до ч. 6 ст. 233 ГПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

У зв`язку із знаходженням головуючого судді Усатого В.О. на лікарняному з 08.08.22 по 09.08.22 та з 11.08.22 по 15.08.22 включно, повний текст рішення складено у перший робочий день судді, а саме 16.08.22.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

01.01.2017 року між фізичною особою Драчовим Юрієм Валерійовичем та Державний підприємством "Завод імені В.О. Малишева" укладено договір оренди № 009дп, у відповідності д п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлова 1- поверхова цегляна офісна будівля на торговому майданчику "Малишевський", літ. "Г-1" (інвентарний №000573), загальною площею - 48,7 м2, за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126 (далі - Майно), яке перебуває на балансі ДП "Завод імені В.О.Малишева", вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 10 жовтня 2016 року, виконаним суб`єктом оціночної діяльності ПФ "Експерт-сервіс" та становить 389600,00 (триста вісімдесят дев`ять тисяч шістсот) гривень без врахування ПДВ.

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний в пункті 10.1 даного Договору.

Згідно п.2.3. Договору передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про незалежну оцінку, складеному згідно з Методикою оцінки, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п. 3.1. Договору, орендна плата перераховується орендарем щомісячно у строк не пізніше 12 числа місяця, наступного за розрахунковим, і спрямовується: 30 відсотків від суми орендної плати до Державного бюджету на р/р 0003 в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Харківській області, одержувач коштів управління Державної казначейської служби України у УК Дзержинському районі, ідентифікаційний код 37999654, МФО 851011, код платежу 22080300, а 70 відсотків від суми орендної плати на рахунок орендодавця. До числа 15 місяця, наступного за розрахунковим, орендар зобов`язаний надавати орендодавцеві інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до Державного бюджету України) на вимогу орендодавця орендар зобов`язаний проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння.

Пунктом 3.2. Договору сторони дійшли згоди, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) (далі Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - листопад 2016 2597,33 грн. (згідно Додатку 2).

Згідно п. 3.3. Договору, орендар зобов`язаний протягом 10-ти календарних днів після підписання Договору внести завдаток у розмірі подвійної орендної плати, вказаної в пункті 3.2 Договору, який буде зарахований в рахунок сплати орендної плати за перший та останній місяці оренди. Завдаток стягується до державного бюджету і орендодавцю у співвідношенні, визначеному у пункті 3.1 цього Договору. Після закінчення основного строку Договору здійснюється перерахування орендної плати за останній місяць з урахуванням внесеного орендарем завдатку.

У відповідності до п.3.5. Договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на розрахований державними органами статистики інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.7. Договору, сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку, істотної зміни стану орендованого майна з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Згідно п. 5.2. Договору, орендар зобов`язується своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно п. 9.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим Договором.

Пунктом 10.1. Договору сторони погодили, що цей договір укладено терміном на 2 (два) роки 11 місяців, що діє з 01.01.2017 по 30.11.2019 року включно.

Згідно п.10.3. Договору, зміни до умов цього Договору допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною. Договір може бути розірвано орендодавцем в односторонньому порядку у разі невиконання орендарем своїх зобов`язань.

Відповідно п. 10.5. Договору, після закінчення строку дії Договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за Договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладання Договору оренди на новий строк, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб орендодавця чи суб`єкта управління майном. У разі якщо орендодавець чи суб`єкт управління майном має намір використовувати майно для власних потреб, він повинен письмово повідомити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії Договору.

Розділом 11 Договору сторони погодили, що наступні додатки до цього Договору є його невід`ємною і складовою частиною:

- розрахунок орендної плати;

- звіт про оцінку майна, що передається в оренду;

- акт приймання-передачі орендованого майна.

01.01.2017 між сторонами укладено та підписано Акт приймання-передачі орендованого майна.

21.10.2019 Фізична особа-підприємець Драчов Юрій Валерійович звернувся до Генерального директора Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" із заявою, в якій просить надати дозвіл на укладання додаткової угоди до Договору оренди №009дп від 01.01.2017 на продовження його дій строком до 3-х років у зв`язку з закінченням дії останнього.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем долучено до відзиву звіт (дата оцінки 30.10.2019) про оцінку майна - нежитлової будівлі (офісної будівлі) літ. "Г-1"( торговий майданчик Малишевський) за адресою : м. Харків, вул. Плеханівська, 126, для цілей оренди, у відповідності до якого суб`єкт оціночної діяльності ФО-П Попов Юрій Олексійович, який діяв на підставі договору № 50 від 30.10.19 з замовником оцінки ФО-П Драчовим Ю. В., що діє за дорученням ДП "Завод імені В. О. Малишева", про проведення оцінки нежитлової будівлі ДП "Завод імені В. О. Малишева" за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126 для цілей оренди, робить висновок про наступне:

Ринкова вартість об`єкта незалежної оцінки з наступними характеристиками:

нежитлова 1-поверхова цегляна будівля (офісна будівля) літ. "Г-1" на торговельному майданчику „Малишевський";

рік побудови - 1999;

загальна площа-48,7 м2;

будівельний об`єм - 200 м3;

визначена з використанням дохідного методичного підходу, станом на 30.10.2019 р. становить: 476600 ,00 грн.

01.07.2020 між фізичною особою Драчовим Юрієм Валерійовичем та Державний підприємством "Завод імені В.О. Малишева" укладено Додаткову угоду №2 до Договору оренди №009дп від 01.01.2017, у відповідності до якої сторони внесли зміни до пунктів 1.1., 3.2., 3.2.1.,3.2.2.,4.4.,10.1. Договору оренди №009дп від 01.01.2017.

Відповідно до п.1.1. Додаткової угоди №2, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - нежитлова будівля на торгівельному майданчику "Малишевський" (нежитлова будівля (офісна будівля), літ. "Г-1"), інвентарний №000573, загальною площею - 48,7 м2 що перебуває на балансі Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" та розташоване за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126, вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 30.10.2019, виконаним суб`єктом оціночної діяльності ФОП Попов Ю.О. та становить 476 600,00 (чотириста сімдесят шість тисяч шістсот) гривень 00 копійок (без врахування ПДВ)".

Згідно п.3.2. Додаткової угоди №2, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.95 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції - грудень 2019) З19637 грн.

Пунктом 3.2.1. Додаткової угоди №2 сторони погодили, що орендна плата за Договором становитиме без ПДВ за базовий місяць оренди (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції - квітень 2020р.) 4 166,67 грн.

Пункт 10.1. Додаткової угоди сторони дійшли згоди, що цей Договір укладено на 2 роки 11 місяців та діє до 31 жовтня 2022 року включно.

03.07.2020 за вих. №3377/015 позивачу ФОП Драчову Ю.В. направлено на оформлення оригінали Додаткової угоди №2 до Договору оренди №009дп від 01.01.2017.

Зазначені оригінали Додаткової угоди №2 до Договору оренди №009дп від 01.01.2017 отримані позивачем ФОП Драчовим Ю.В. 06.07.2020, про що свідчить відповідний напис з підписом позивача на супровідному листі.

Позивач вважає, що п. 3.2.1. Договору оренди №009дп від 01.01.2017, внесений Додатковою угодою №2 від 01.07.2020 суперечить ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державної власності та комунального майна" та іншим актам цивільного законодавства, а отже має бути визнаний недійсним як такий, що суперечить приписам чинного законодавства. Окрім того, позивач зазначає, що підписав Додаткову угоди №2 від 01.07.2020 до Договору оренди №009дп від 01.01.2017 не читаючи. Також, позивач зазначає, що по теперішній час у останнього відсутній примірник Додаткової угоди №2 від 01.07.2020 до Договору оренди №009дп від 01.01.2017.

Позивач вважає свої права та законні інтереси порушеними, у зв`язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом, в якому просить суд визнати недійсним пункт 3.2.1 договору оренди №009 дп від 01.01.2017р., укладеного між Драчовим Юрієм Валерійовичем та Державним підприємством "Завод імені В.О Малишева", який включено до тексту договору додатковою угодою №2 від 01.07.2020.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003).

В Україні основоположним принципом судочинства згідно Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є принцип верховенства права.

Як встановлено судом, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо визнання пункту додаткової угоди до договору оренди державного майна недійсним, регулювання яких здійснюється ГК України, ЦК України, тощо.

Таке врегулювання створює в цих відносинах правовий порядок, який вимагає від їх суб`єктів певної правової поведінки.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За умовами ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 235 ЦК України визначено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст Договору оренди №009 дп від 01.01.2017 з додатками, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди державного майна.

За змістом ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності. За договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Об`єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як єдині майнові комплекси, тобто господарські об`єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб`єктам господарювання. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 284 ГК України визначено, що істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу. Оцінка об`єкта оренди здійснюється за відновною вартістю, крім об`єктів оренди державної та комунальної власності, оцінка яких здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Умови договору оренди зберігають свою силу на весь строк дії договору, а також у разі якщо після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря. Реорганізація орендодавця не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди. Строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст. 2 Закону України №157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом ч. 1 ст. 19 Закону України №157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України №157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна" методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Строки внесення орендної плати визначаються у договорі (ч. 3 ст. 19 Закону України № 157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна").

Згідно з ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

За змістом ч. 1 ст. 13 Закону України №157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна" передача об`єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Судом встановлено, що за Актом приймання - передачі орендованого майна від 01.01.2017 орендодавець передав, а орендар прийняв в платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлову 1-поверхова цегляну будівлю (офісна будівля) літ. "Г-1" на торговельному майданчику „Малишевський", розташованого за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126, що перебуває на балансі Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України №157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЗУ "Про особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі" Державний концерн "Укроборонпром" (далі - Концерн) є уповноваженим суб`єктом господарювання з управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі.

Згідно з п.п. 24 - 27 ч.1 ст. 7 ЗУ "Про особливості управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі" Державний концерн "Укроборонпром" надає учасникам Концерну згоду на оренду державного майна і пропозиції щодо умов договору оренди, які повинні забезпечувати ефективне використання орендованого майна; контролює виконання орендарями інвестиційних і технічних програм розвитку орендованих об`єктів державної власності, що перебувають в управлінні учасників Концерну, якщо такі програми передбачені договором оренди; організовує контроль за використанням орендованого державного майна, що перебуває в управлінні учасників Концерну.

ДП "Завод імені В.О. Малишева" включено до складу Державного концерну "Укроборонпром" (Постанова КМУ від 09.12.2020 № 1229).

Як було зазначено вище, 21.10.2019 Фізична особа-підприємець Драчов Юрій Валерійович звернувся до Генерального директора Державного підприємства "Завод імені В.О. Малишева" із заявою, в якій просив надати дозвіл на укладання додаткової угоди до Договору оренди №009дп від 01.01.2017 на продовження його дій строком до 3-х років у зв`язку з закінченням дії останнього.

З матеріалів справи вбачається, що порядок надання згоди на отримання дозволу на продовження строку договору оренди державного нерухомого майна, на момент звернення Драчова Ю.В. з відповідною заявою, був передбачений Порядком розгляду пропозицій щодо розпорядження об`єктами державної власності (далі - Порядок), затверджений Наказом ДК "Укроборонпром" від 14.03.2017 №103 "Про розгляду пропозицій щодо розпорядження об`єктами державної власності".

Розділом 2 Порядку передбачено перелік документів для отримання дозволу на продовження строку договору оренди державного нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що Драчовим Ю.В. надано звіт про оцінку майна-нежитлової будівлі (офісної будівлі) літ. "Г-1" за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126 для цілей оренди.

Відповідач стверджує, що на виконання Наказу ДК "Укроборонпром" від 14.03.2017 №103 "Про розгляд пропозицій щодо розпорядження об`єктами державної власності", який діяв на той момент, Державним підприємством "Завод імені В.О. Малишева" направлено звернення до ДК "Укроборонпром" про продовження строку дії договору оренди державного нерухомого майна №009дп від 01.01.2017.

Судом встановлено, що Листом №UOP 4.6-3322 від 29.04.2020 ДК"Укроборонпром" надав дозвіл (згоду) на продовження строку дії вищезазначеного договору оренди за умови встановлення розміру орендної плати не менше ніж 102,67 грн/кв.м з ПДВ (орендна плата за базовий місяць оренди повинна становити не менше ніж 5 000,00 грн./міс. з ПДВ).

Після чого сторонами підписано Додаткову угода №2 від 01.07.2020 до Договору оренди №009дп від 01.01.2017, у відповідності до п. 3.2.1. якої, орендна плата за Договором становитиме без ПДВ за базовий місяць оренди (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції - квітень 2020р.) 4 166,67 грн.

У відповідності до ч.ч. 1 - 3 ст. 17 Закон України "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна. У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно.

Згідно з ч. 5 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування.

Згідно п.3.2. Додаткової угоди №2, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №786 від 04.10.95 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції - грудень 2019) З196, 37 грн.

Пунктом 3.2.1. Додаткової угоди №2 сторони погодили, що на підставі ч. 1 ст.21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендна плата за Договором становитиме без ПДВ за базовий місяць оренди (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції - квітень 2020р.) 4 166,67 грн.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Принцип свободи договору відповідно до статей 6, 627 ЦК України є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше: можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.

Суперечність правочину (його частини) актам законодавства як підстава його недійсності повинна ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи про порушення певним правочином (чи його частиною) імперативного припису законодавства чи укладення певного правочину всупереч змісту чи суті правовідносин сторін; саме по собі відступлення сторонами від положення законодавства, регулювання їх іншим чином не свідчить про суперечність змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (п. 19 Постанови ВС від 18.08.2020 по справі № 916/3089/19)

Уклавши додаткову угоду №2 від 01.07.2020 до договору оренди №009дп від 01.01.2017, сторони погодилися з передбаченими у ній умовами щодо розміру орендної плати, і кожна зі сторін беззаперечно взяла на себе певні обов`язки, які відображені в її умовах, які в силу ст. 629 ЦК України є обов`язковими для виконання.

Суд критично ставить до доводів позивача в частині того, що останній підписав Додаткову угоди №2 від 01.07.2020 до Договору оренди №009дп від 01.01.2017 не читаючи.

Власне недбальство сторони, незнання закону чи неправильне його тлумачення однією із сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Окрім того, матеріалами справи спростовуються доводи позивача, що по теперішній час у останнього відсутній примірник Додаткової угоди №2 від 01.07.2020 до Договору оренди №009дп від 01.01.2017.

Як зазначено судом вище, 03.07.2020 за вих. №3377/015 позивачу ФОП Драчову Ю.В. направлено на оформлення оригінали Додаткової угоди №2 до Договору оренди №009дп від 01.01.2017.

Зазначені оригінали Додаткової угоди №2 до Договору оренди №009дп від 01.01.2017 отримані позивачем ФОП Драчовим Ю.В. 06.07.2020, про що свідчить відповідний підпис позивача та ПІБ останнього на супровідному листі.

Позивачем не надано суду доказів, що підпис на вищезазначеному супровідному листі виконані не ним.

Проаналізувавши вищезазначене, суд приходить до висновку, що п.3.2.1. Додаткової угоди №2 Договору оренди №009дп від 01.01.2017 , укладений у письмовій формі, як передбачено правовими нормами ст. 981 ЦК України, підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов договору оренди, оспорювальний пункт додаткової угоди не суперечить нормам Закону України "Про оренду державного та комунального майна" , а також іншим нормативно правовим актам, а тому позов в частині визнання п.3.2.1. Додаткової угоди №2 Договору оренди №009дп від 01.01.2017 з підстав, зазначених позивачем у своєму позові задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України. Враховуючи відмову у задоволені позову витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-241 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Позивач: Фізична особа-підприємець Драчов Юрій Валерійович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Державне підприємство "Завод імені В.О. Малишева" (61001, м.Харків, вул.Плеханівська,126, ).

Повний текст судового рішення з урахуванням строку перебування головуючого судді Усатого В.О. на лікарняному, складено 16 серпня 2022 року.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий П.В. Хотенець В.О. Яризько