У Х В А Л А

"29" серпня 2022 р. м. Чернігів справа № 927/508/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В.В., розглянувши матеріали позовної заяви №54-9897-22 від 25.07.2022

За позовом: Заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури,

вул. 1-го Травня, 50А, м. Прилуки, 17500 в інтересах держави в особі

Позивача-1: Виконавчого комітету Прилуцької міської ради,

, вул. Незалежності, 82, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500

Позивача-2: Комунального підприємства «Прилукижитлобуд» Прилуцької міської ради,

, вул. 1 Травня, 109 А, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500

до відповідача: ОСОБА_1 ,

ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Предмет спору: про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлових приміщень в сумі 14 044,05 грн

В С Т А Н О В И В

Заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Прилуцької міської ради, Комунального підприємства "Прилукижитлобуд" Прилуцької міської ради звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Дяченка Олександра Миколайовича, у якому прокурор просить суд:

- стягнути з відповідача на користь Виконавчого комітету Прилуцької міської ради та Комунального підприємства "Прилукижитлобуд" Прилуцької міської ради (р/р НОМЕР_2 в ПАТ КБ «Приватбанк», ) заборгованість з орендної плати в сумі 14 044,05 грн;

- зобов`язати відповідача повернути нежитлове приміщення будівлі загальною площею 34.90 кв.м, розташованого за адресою: вул. Костянтинівська, 142, м. Прилуки, Чернігівської області, Виконавчому комітету Прилуцької міської ради шляхом підписання акту прийому-передачі про повернення майна.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди комунального майна № 983 від 02.03.2015 в частині своєчасної сплати орендної плати, внаслідок чого утворилась заборгованість перед комунальним підприємством та місцевим бюджетом за оренду комунального майна, що належить територіальній громаді міста Прилуки, та припинення дії договору оренди.

Як вбачається з Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця Дяченка Олександра Миколайовича припинено 29.12.2021.

Таким чином, на теперішній час відповідач перебуває в статусі фізичної особи.

З урахуванням вищевказаного, суд в порядку ст. 176 Господарського процесуального кодексу України направив на адресу Центру надання адміністративних послуг м. Прилуки Прилуцької міської ради запит № 927/508/22/660/22 від 02.08.2022 щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 .

08.08.2022 до Господарського суду Чернігівської області від начальника управління адміністративних послуг Прилуцької міської ради Чернігівської області надійшла відповідь від 03.08.2022 №б/н, у якій зазначено, що наразі надання інформації про зареєстроване місце проживання особи не є можливим, оскільки, на сьогодні, тимчасово не відновлено роботу порталу Реєстру територіальної громади ДМС з територіальними громадами Чернігівської області. Це пов`язано з тим, що відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 (у редакції тимчасово окупованих територій України від 01.07.2022 № 143) оновлено актуальний перелік територіальних громад, які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 29.06.2022 до якого включено громади Чернігівської області.

Ухвалою суду від 11.08.2022 зобов`язано Прилуцьку міську раду Чернігівської області у п`ятиденний строк з дня отримання (електронною поштою) ухвали, надати суду інформацію щодо місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , відома адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

22.08.2022 від начальника управління адміністративних послуг Прилуцької міської ради Чернігівської області надійшла відповідь від 16.08.2022 №б/н, у якій зазначено, що згідно даних картотеки з питань реєстрації осіб форми А і Б станом на 24.02.2022 громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Пункт 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачає можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках.

Згідно з частиною третьою статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною четвертою статті 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Господарський суд зауважує, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Для представництва в суді інтересів держави прокурор, за законом, має визначити та описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а й виокремити ті ознаки, за якими його можна вважати винятком, повинен зазначити, що відбулося порушення або є загроза порушення економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

З огляду на викладене необхідно зазначити, що закон не передбачає права прокурора на представництво інтересів суспільства загалом, у цілому.

У постанові від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

З аналізу ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" випливає, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

При цьому у ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній (в тому числі і комунальних підприємств).

Отже, необхідно розмежовувати поняття "органів державної влади" та "державних компаній".

Так, органи державної влади є складовою частиною державного апарату - системи органів та осіб, які наділяються певними правами та обов`язками щодо реалізації державної влади.

Компанією є суб`єкт господарювання, який створений та зареєстрований у встановленому законом порядку; державною компанією є суб`єкт, що діє на основі лише державної власності, а також суб`єкт, державна частка у статутному капіталі якого перевищує п`ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цього суб`єкта.

Найбільш важливою характеристикою та ознакою, що дозволяє відмежовувати органи державної влади від інших суб`єктів, є наявність державно-владних повноважень в органів державної влади.

Згідно з 1.1., 1.3 статуту Комунального підприємства "Прилукижитлобуд" Прилуцької міської ради (далі - Підприємство) останнє створено на підставі рішення/дев`ятнадцятої сесії п`ятого скликання/ Прилуцької міської ради від 08.02.2007. Засновником та власником підприємства є територіальна громада міста в особі Прилуцької міської ради.

Відповідно до п. 2.1 Статуту підприємство створене з метою розвитку та підвищення рівня виробництва, сприяння формуванню конкурентного середовища, насичення ринку товарів та послуг за рахунок сфери виробництва, товару обміну, провадження новітніх розробок і технологій, з метою вирішення економічних та соціальних проблем, здійснення діяльності сфери послуг, будівництва, виробництва, торгівлі і одержання відповідного прибутку від господарської діяльності.

Відтак Комунальне підприємство "Прилукижитлобуд" Прилуцької міської ради не є органом державної влади, оскільки не наділене державно-владними повноваженнями.

Таким чином, прокурором в порушення приписів ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", як одним з позивачів у даній справі, визначено Комунальне підприємство "Прилукижитлобуд" Прилуцької міської ради, що не є органом державної влади, представництво якого в суді у разі порушення інтересів держави може здійснювати прокурор.

Звертаючись до суду в інтересах держави в особі Комунального підприємства "Прилукижитлобуд" Прилуцької міської ради, прокурор порушив норми ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", згідно з якою здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній не допускається.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04.10.2018 у справі № 911/2740/17, від 29.05.2018 у справі №915/655/16, Верховного Суду України від 11.10.2017 у справі № 6-678цс17.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Зважаючи на викладене, позовна заява, подана прокурором в особі Комунального підприємства "Прилукижитлобуд" Прилуцької міської ради, підлягає поверненню.

Керуючись п. 4 ч. 5 ст. 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву прокурора в частині представництва інтересів держави в особі Комунального підприємства "Прилукижитлобуд" Прилуцької міської ради повернути прокурору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.м

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - https://cn.arbitr.gov.ua/sud5028.

Суддя В.В. Шморгун