ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/227/22

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Пригуза П.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут", вул. Богомольця, 21, м. Ужгород Закарпатської області, код ЄДРПОУ - 39582749,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АКРО-ГРУП ПЛЮС", вул. Січових Стрільців, 39 А, с. Бережниця Стрийського району Львівської області, код ЄДРПОУ - 43888842,

про стягнення заборгованості у розмірі 454 275,50 грн.

секретар судового засідання: Сінкіна Е.В.

за участі представників сторін: не викликались,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут" звернулось до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АКРО-ГРУП ПЛЮС" про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 454 275,50 грн. за договором на постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим №41DP887-708-21 від 19.10.2021 року.

Описова частина рішення.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 29.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Даною ухвалою запропоновано сторонам надати заяви по суті справи у встановлені судом строки.

Дана ухвала була направлена сторонам, зокрема відповідачу на його юридичну адресу згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме за адресою: Львівська область, Стрийський р-н, село Бережниця, вул. Січових Стрільців, будинок 39 А.

Однак, відправлення, в якому містилась дана ухвала про відкриття провадження від 29.04.2022, повернулось на адресу суду разом з довідкою про причини повернення/досилання, де вказано, що "адресат відсутній за вказаною адресою".

Додатково помічником судді було повідомлено представника відповідача, а саме директора товариства, телефонограмою від 16.05.2022 про відкриття провадження у справі та про необхідність подати заяви по суті справи у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк.

Розгляд справи здійснено судом без виклику сторін, підписано повний текст рішення.

І. Суть спору за позицією Позивача.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.10.2021 між ТОВ "Закарпатгаз Збут" та ТОВ "АКРО-ГРУП ПЛЮС" був укладений Договір на постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим №41DP887-708-21 (далі - Договір) (а. с. 9 - 12).

Позивач визначив підсудність цього спору відповідно до ч. 5 ст. 29 ГПК України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Додатком №2 до Договору (а.с. 14) якраз визначено наступні адреси точок комерційного обліку (адреси споживання природного газу):

- Закарпатська область, Ужгородський район, с. Концово, вул. Миру, 163 (сектор 3);

- Закарпатська область, Ужгородський район, с. Концово, вул. Миру, 163 (сектор 4).

Відповідно до п. 1.1. укладеного між сторонами договору, Постачальник зобов`язується передати у власність споживачу природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Згідно п. 9.1. договору, даний договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Позивач у своїй позовній заяві вказує, що у січні 2022 року відповідачем спожито 6 917,14 метрів кубічних природного газу на загальну суму 454 275,50 грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №33К82001000 від 31.01.2022 року (а. с. 16).

Крім того, позивач зазначає, що у порушення взятих на себе зобов`язань за договором, відповідач у встановлений строк не здійснив у повному обсязі оплату вартості спожитого у січні 2022 року природного газу, внаслідок чого в нього виникла та рахується заборгованість за спожитий природний газ.

Позивач вказує, що у зв`язку з несплатою заборгованості, 24.03.2022 він звертався до споживача із вимогою про сплату заборгованості у 7- денний термін з моменту отримання такої вимоги. Однак, вказані вимоги відповідачем проігноровані та до цього часу відповідач не виконав свого зобов`язання щодо оплати вказаної вище суми заборгованості.

ІІ. Позиція Відповідача у справі.

Відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, юридичною адресою відповідача ТОВ "АКРО-ГРУП ПЛЮС" значиться Львівська область, Стрийський р-н, село Бережниця, вул. Січових Стрільців, будинок 39 А, на цю ж адресу судом була направлена ухвала про відкриття провадження від 29.04.2022 року.

Однак, відправлення, в якому містилась дана ухвала про відкриття провадження від 29.04.2022, повернулась на адресу суду разом з довідкою про причини повернення/досилання, де вказано, що "адресат відсутній за вказаною адресою". Додатково помічником судді було повідомлено директора відповідача телефонограмою від 16.05.2022 про відкриття провадження у справі та про необхідність подати заяви по суті справи у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк.

Станом на дату ухвалення судом рішення, заяв по суті справи від відповідача не надійшло.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При цьому, за правилами, визначеними нормою статті 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Але, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.

Отже, з досліджених судом відносин суд виходить з того, що відповідач не заперечує проти дійсності обставин, що викладені у позовній заяві та підтверджені відповідними доказами.

Суд керується приписами статті 2 ГПК України, згідно яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Отже, відповідач повідомлений про строк подання відзиву належним чином, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк, відтак суд, керуючись нормами-принципами та завданнями ГПК України, виходить з того, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд вирішує спір відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову тощо.

Також, згідно ч. 10 ст. 81 ГПК України, у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

ІІІ. Мотивувальна частина.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши матеріали справи та давши їм відповідну правову оцінку, судом встановлено таке:

3.1. 19.10.2021 між ТОВ "Закарпатгаз Збут" та ТОВ "АКРО-ГРУП ПЛЮС" був укладений Договір на постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим №41DP887-708-21 (далі - Договір) (а. с. 9 - 12), згідно з умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Договір є чинним, оскільки згідно п. 9.1. договору, даний договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

3.2. Відповідно до п. 3.1. договору, розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Згідно п. 4.1. договору, розрахунковий період за договором становить 1 календарний місяць.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті - гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100% здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки.

Відповідно до п. 4.4. договору, датою оплати є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

Згідно п. 4.7. договору, у разі відсутності графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача за газ в поточному розрахунковому періоді зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

У пункті 5.2.1. передбачено, що постачальник (позивач) має право отримувати від споживача оплату поставленого газу відповідно до умов розділу 3,4 договору.

У розділі 6 договору, зокрема в п. 6.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України.

У пункті 6.2.1. передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Згідно п. 9.3. договору, усі зміни та доповнення до договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються печатками (за наявності).

3.3. Додатком №2 до Договору (а.с. 14) якраз визначено наступні адреси точок комерційного обліку (адреси споживання природного газу):

- Закарпатська область, Ужгородський район, с. Концово, вул. Миру, 163 (сектор 3);

- Закарпатська область, Ужгородський район, с. Концово, вул. Миру, 163 (сектор 4).

3.4. 31.01.2022 між сторонами був складений акт приймання - передачі природного газу №33К82001000 до договору на постачання природного газу від 19.10.2021 (а. с. 16). Згідно даного акту підтверджується, що відповідачем спожито 6 917,14 метрів кубічних природного газу за січень 2022 року на загальну суму 454 275,50 грн.

Даний акт підписаний та скріплений печатками обох сторін на виконання умов договору та чинного законодавства України, тобто є таким, який підтверджує факт поставки та отримання газу відповідачем на суму, яка вказана вище.

3.5. 24.03.2022 позивач звертався до відповідача із вимогою №55707-Сп-2700-0322 (а. с. 17 - 18) про сплату заборгованості в розмірі 454 275.50 грн. у 7- денний термін з моменту отримання такої вимоги. Дана вимога є надісланою боржнику, про що свідчить копія чеку, долученого до матеріалів справи (а. с. 19).

Однак, вказані вимоги відповідачем проігноровані та до цього часу відповідач не виконав свого зобов`язання щодо оплати вказаної вище суми заборгованості.

3.6. З даних підстав, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Перевіряючи доводи і заперечення сторін, суд зазначає таке.

3.7. Норми законодавства, що регулюють спірні відносини.

Цивільний кодекс України.

Стаття 11. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків.

1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

Стаття 509. Поняття зобов`язання та підстави його виникнення.

1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526. Загальні умови виконання зобов`язання.

1. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530. Строк (термін) виконання зобов`язання.

1. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Стаття 599. Припинення зобов`язання виконанням.

1. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 610. Порушення зобов`язання.

1. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 626. Поняття та види договору.

1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629. Обов`язковість договору.

1. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 631. Строк договору.

1. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

2. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

3. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

4. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Господарський кодекс України.

Стаття 174. Підстави виникнення господарських зобов`язань.

Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Стаття 193. Загальні умови виконання господарських зобов`язань.

1. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

2. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

3. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання.

4. Управнена сторона має право не приймати виконання зобов`язання частинами, якщо інше не передбачено законом, іншими нормативно-правовими актами або договором, або не випливає із змісту зобов`язання.

5. Зобов`язана сторона має право виконати зобов`язання достроково, якщо інше не передбачено законом, іншим нормативно-правовим актом або договором, або не випливає із змісту зобов`язання.

6. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

7. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

8. Управлена сторона, приймаючи виконання господарського зобов`язання, на вимогу зобов`язаної сторони повинна видати письмове посвідчення виконання зобов`язання повністю або його частини.

Стаття 220. Прострочення боржника.

1. Боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

2. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

3. Боржник не вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, поки воно не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Стаття 222. Досудовий порядок реалізації господарсько-правової відповідальності.

1. Учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

2. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

3.8. Висновки суду та норми права, що підлягають застосуванню.

Позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки судом встановлено наявність діючого укладеного договору між сторонами, за яким наявна непогашена заборгованість за поставлений природний газ за період - січень 2022 року. Позивач стверджує та на підтвердження надає підписаний та скріплений печатками з обох сторін акт приймання - передачі природного газу до договору, згідно з умовами якого за відповідачем існує заборгованість у розмірі 454 275,50 грн. за поставлений природний газ в обсязі 6 917,14 метрів кубічних. Відповідач не спростував факту наявної заборгованості, хоча був належним чином повідомлений про відкриття провадження в справі та необхідність подачі заяв по суті справи. Отже, суд виходить з того, що відповідач не заперечує проти дійсності обставин, що викладені у позовній заяві та підтверджені відповідними доказами.

Суд зазначає, що згідно приписів Цивільного кодексу України, а саме ст. 526 Кодексу, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 629 ЦКУ, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтею 193 ГКУ встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Тому, сума заборгованості у розмірі 454 275,50 грн. підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача, що буде належним виконанням умов договору на постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим №41DP887-708-21 від 19.10.2021 року.

Щодо обґрунтованості рішення.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У цій справі суд вважає достатніми обґрунтування свого рішення про повне задоволення позовних вимог.

ІV. Розподіл судових витрат.

Згідно платіжного доручення №940 від 26.04.2022 (а.с.8) позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 6 814,13 грн.

Таким чином, судові витрати слід покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 241 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АКРО-ГРУП ПЛЮС", код ЄДРПОУ - 4388842, Львівська область, Стрийський район, с. Бережниця, вул. Січових Стрільців, буд. 39А, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут", код ЄДРПОУ - 39582749, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. О. Богомольця, 21, заборгованість в сумі 454 275,50 грн. (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті сімдесят п`ять гривень 50 копійок) за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором на постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим №41DP887-708-21 від 19.10.2021 року.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АКРО-ГРУП ПЛЮС", код ЄДРПОУ - 4388842, Львівська область, Стрийський район, с. Бережниця, вул. Січових Стрільців, буд. 39А, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут", код ЄДРПОУ - 39582749, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. О. Богомольця, 21, сплачений судовий збір у розмірі 6 814,13 грн. (шість тисяч вісімсот чотирнадцять гривень 13 копійок).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати сторонам.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя П. Д. Пригуза