ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору

29.08.2022м. ДніпроСправа № 904/9627/21

Суддя Бондарєв Е.М., розглянувши матеріали

за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Пушкіна, буд. 4, ідентифікаційний код 35740118)

до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, ідентифікаційний код 14360570)

про визнання відсутнім право вимагати дострокове повернення заборгованості за кредитним договором № DNHSLON06941 від 13.12.2016

у справі

за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д, ідентифікаційний код 14360570)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" (49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Пушкіна, буд. 4, ідентифікаційний код 32307678)

про стягнення 2 867 989 340,94 грн. заборгованості за кредитним договором №DNHSLON06941 від 13.12.2016, 329 579 775,10 грн. процентів за користування кредитом

Без виклику (повідомлення) представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ "Приватбанк" звернулось 20.12.2021 до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ "Боріваж" про стягнення заборгованості за кредитним договором DNHSLON06941 від 13.12.2016 року у розмірі 3 197 569 116,04 грн., яка складається з:

- 2 867 989 340,94 грн. тіло кредиту;

- 329 579 775,10 грн. проценти за користування кредитом за період з 26 вересня 2019 року по 25 грудня 2019 року та з 26 вересня 2020 року по 24 липня 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на норми ч. 2 ст. 1050, ст. 1052 ЦК України із зазначенням, що умовами кредитного договору DNHSLON06941 від 13.12.2016 року встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами згідно встановленого сторонами графіку, Відповідачем прострочено повернення частини позики та прострочено виконання зобов`язання по сплаті процентів за період з 26 вересня 2019 року по 25 грудня 2019 року та з 26 вересня 2020 року по 24 липня 2021 року, а також, що відбулось знецінення предмету застави, якою забезпечено виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором.

Одночасно з позовною заявою до Господарського суду Дніпропетровської області АТ КБ "Приватбанк" подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 22.12.2021 відмовлено Акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2021 було відкрито провадження у справі №904/9627/21 за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи на 31.01.2022 о 14:30 год.

У судовому засіданні 31.01.2022 оголошено перерву на 21.02.2022 о 14:30 год.

До суду 02.02.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому заперечує щодо задоволення позовних вимог, оскільки своєю вимогу про дострокове виконання зобов`язання позивач обґрунтовує посиланнями на те, що відбулось знецінення предмету застави, на підтвердження чого позивачем надано висновок № 02/20 від 14.12.2020, складений ПП "Консалтингова група "Агро-Експерт". Так, як вбачається з висновку наданого позивачем вартість майна ТОВ "Боріваж", яке складається з 99,999955% частки у ТОВ "Агротермінал Логістік" визначено експертом виключно за даними балансів ТОВ "Агротермінал Логістік". В описовій частині висновку зацитовано стандарти щодо фінансової звітності та бухгалтерського обліку та зроблено застереження, що "Балансова вартість основних засобів, що відображається в балансі підприємства не є тотожною справедливій вартості даних основних засобів".

Також, відповідач вважає висновок експертного дослідження від 14.12.2020 року №02/20, складеного ПП "Консалтингова група "Арго-Експерт" таким, що не є належним та допустимим доказом на підтвердження обставин щодо знецінення предмету застави, який крім того було складно з порушенням норм законодавства, не може бути допустимим доказом.

У 2014 вказане нерухоме майно передавалось в іпотеку Національному банку України, в ході чого визначалась ринкова вартість майна, яка на 31.07.2014 склала 5 535 857 073, 00 грн. У 2018 році для звернення до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки ТОВ "Ессет Експертайз", на замовлення Національного банку України було проведено оцінку ринкової вартості вказаного нерухомого майна, яка станом на 01.11.2017 склала 4 741 914 600,00 грн.

При цьому позивач зазначає, що на 01.12.2020 вартість цього ж майна склала 364 077 000,00 грн., тобто за три роки (з листопада 2017 до грудня 2020 року) зменшилась на 4 705 506 900, грн. (тобто зменшилась на 92 %). Відповідач наголошує, що вказане нерухоме майно не знищене, не було піддано повені, пожару, іншим руйнівним обставинам. З моменту укладення договору застави і по теперішній час з нерухомим майном, яке є у власності ТОВ "Агротермінал Логістік", 99,999955% у якому належить ТОВ "Боріваж" і є предметом застави, не відбулось змін, які б могли потягти знецінення цього майна на 92%.

Разом з тим, відповідач просить суд призначити у справі експертизу в зв`язку із наявним між сторонами спору щодо вартості предмету застави - дійсної (ринкової) вартості частки ТОВ "Боріваж" у ТОВ "Агротермінал Логістік", яка в свою чергу визначається в залежності від дійсної (ринкової) вартості усього майна належного ТОВ "Агротермінал Логістік", а для визначення його такої дійсної (ринкової) вартості необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право, при цьому з огляду на підстави позову, підлягають встановленню обставини щодо ринкової вартості предмету застави, що визначається вартістю усього майна ТОВ "Агротермінал Логістік", єдиним способом для встановлення дійсної (реальної) ринкової вартості предмета застави є призначення відповідної експертизи судом.

Тому відповідач просить суд доручити провадження судової експертизи Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (49000, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 17, офіс 361) та поставити на вирішення експерту наступні питання:

- Яка дійсна (ринкова) вартість усього майна ТОВ "Агротермінал Логістік", м. Запоріжжя, Запорізька область () станом на день звернення АТ КБ "Приватбанк" із позовом до суду - станом на 20.12.2021 ?

- Яка дійсна (ринкова) вартість частки учасника ТОВ "Агротермінал Логістік" () - ТОВ "Боріваж" () (з урахуванням дійсної (ринкової) вартості усього майна ТОВ "Агротермінал Логістік", рухомого та нерухомого, активів матеріальних та нематеріальних, корпоративних прав в інших товариствах, прибутку товариства та іншого майна, яке належить ТОВ "Агротермінал Логістік" та підлягає оцінці при визначенні вартості частки учасника товариства), що складає 99,999955% статутного капіталу ТОВ "Агротермінал Логістік" (), станом на звернення АТ КБ «Приватбанк» із позовом до суду - станом на 20.12.2021?

Також, відповідач просить суду витребувати у позивача оригінали письмових документів та електронних доказів, копії яких долучені до позовної заяви, а сама:

- меморіальний ордер, платіжних доручень та виписок, копії яких долучені до позовної заяви;

- оглянути у судовому засіданні оригінали письмових та електронних доказів, долучених позивачем до позову, та перевірити цілісність електронних документів шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

До суду 22.02.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив в якій не погоджується з правовою позицією відповідача щодо безпідставності посилань останнього на погіршення умов виконання зобов`язання, висновку експертного дослідження та предмета доказування у справі

Також, позивач заперечує щодо задоволення клопотання відповідача про призначення експертизи оскільки, вважає що матеріали справи містять усі належні та допустимі докази предмету доказування у справі для можливості винесення законного, повного та об`єктивного рішення.

Зокрема відповідно до ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" зокрема звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Крім того, між учасниками ТОВ "Агротермінал Логістик" щодо вартості майна не є предметом доказування у даній справі. Відтак, відповідні посилання відповідача на необхідність призначення експертизи для підтвердження погіршення умов виконання зобов`язання за кредитним договором, не ґрунтуються взагалі ні на будь-яких доказах, ані на нормах права, що само по собі виключає їх обґрунтованість, підставність та законність.

В свою чергу позивач надав свої заперечення щодо клопотання відповідача про витребування оригіналів та електронних доказів в яких вказує, що подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. З огляду на викладене, в силу приписів частин третьої та п`ятої статті 96 ГПК України праву учасника справи подати до суду паперову копію електронного доказу відповідає право суду витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу з власної ініціативи, зокрема, у випадку, якщо суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.

У підготовчому засіданні 21.02.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 14 березня 2022 року о 16:30 год. Судове засідання 14.03.2022 не відбулось.

За допомогою системи "Електронний суд" 05.04.2022 до суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи та до закінчення воєнного стану в Україні не здійснювати розгляд справи №904/9627/21 за відсутності уповноваженого представника АТ КБ "Приватбанк".

Ухвалою суду від 08.04.2022 призначено підготовче засідання на 10 травня 2022 року о 16:30 год.

На електрону пошту суду 10.05.2022 надійшло клопотання відповідача про відкладення судового засідання по справі №904/9627/21 оскільки враховуючи ризик небезпеки для життя і здоров`я представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" - адвокатом Філімоновою О.М. тимчасово вимушено здійснено виїзд за межі м. Дніпро та Дніпропетровської області у більш безпечний регіон. Наразі у адвоката відсутні матеріали усіх справ, по яким здійснюється юридичний супровід, у тому числі матеріали відсутні як у паперовому так і в електронному вигляді, матеріали даної справи також залишено за місцем робочого місяця адвоката у м. Дніпро. Тож на разі не має можливості ними користуватись для підготовки та участі у судовому засіданні, у тому числі відділено та з огляду на те, що робоче місяця адвоката знаходиться за місцем реєстрації його постійного місця проживання (підтверджується відомостями з Єдиного реєстру адвокатів), відсутня можливість забезпечити отримання таких матеріалів через третіх осіб.

Підготовче засідання 10.05.2022 відкладено на 06.06.2022 о 15:30 год.

11 травня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Боріваж" звернулося до суду із зустрічною позовною заявою в якій просить суд визнати відсутнім у АТ КБ "Приватбанк" право вимоги дострокового повернення відповідачем заборгованості за кредитним договором №DNHSLON06941 від 13.12.2016.

Ухвалою суду від 12.05.2022 повернуто зустрічну позовну заяву оскільки зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" у даній справі поданий з порушенням вимог статті 180 Господарського процесуального кодексу України, а саме ухвалу про відкриття провадження у справі №904/9627/21 отримано Товариством з обмеженою відповідальністю "Боріваж" 18.01.2022 та 02.02.2022 подано відзив на позовну заяву. Таким чином, останнім днем подачі відзиву на позовну заяву є 02.02.2022, що і було виконано відповідачем, проте зустрічний позов відповідачем до суду подано 11.05.2022.

До Господарського суду Дніпропетровської області 19.05.2022 надійшла ухвала Центрального апеляційного господарського суду №904/9627/21 від 19.05.2022 про витребування у Господарського суду Дніпропетровської області матеріалів справи №904/9627/21 у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2022.

Ухвалою суду від 23.05.2022 зупинено провадження у справі №904/9627/21 та передані до суду апеляційної інстанції всі матеріали справи №904/9627/21 для розгляду апеляційної скарги.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.07.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2022 у справі №904/9627/21 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2022 у справі №904/9627/21 залишено без змін.

Справа №904/9627/231 повернута 06.07.2022 до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 18.07.2022 поновлено провадження у справі № 904/9627/21 та підготовче засідання призначено до розгляду в засіданні на 29.08.22 о 15:00год.

22 серпня 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний", яке є одним з учасників, які володіють часткою в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Боріваж", до Господарського суду Дніпропетровської області подана позовна заява третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору в якій заявник просить суд:

- прийняти позовну заяву та залучити Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний" до участі у справі №904/9627/21 в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору;

- визнати відсутнім у Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" право вимагати дострокового повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Боріваж" усієї суми заборгованості за кредитним договором №DNHSLON06941 від 13.12.2016, укладеним між Акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боріваж".

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний" зазначає, що АТ КБ "Приватбанк" встановивши, що ТОВ "Агротермінал-Логістік" веде бухгалтерський облік відповідно до вимог законодавства, у тому числі відповідно до вимог Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92, зменшує балансову вартість своїх основних засобів на показник зносу, та назвавши такий знос тенденцією до зменшення вартості предмету застави (частки ТОВ "Боріваж" в ТОВ "Агротермінал-Логістік", вартість якої залежить від вартості основних засобів ТОВ "Агротермінал-Логістік") висунув вимогу про дострокове повернення кредитних коштів у тому числі з підстав погіршення забезпечення виконання зобов`язання - знецінення предмету застави. При цьому, виконання нормативно-правових актів щодо бухгалтерського обліку основних засобів, зокрема нарахування зносу (амортизації) не є знеціненням предмету застави, оскільки, ані первинна балансова вартість основних засобів, ані залишкова балансова вартість основних засобів не відображають справедливої вартості. Справедлива вартість - сума, за якою можна продати актив або оплатити зобов`язання за звичайних умов на певну дату (п. 4 Стандарту).

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний" стверджує, що вимога АТ КБ "Приватбанк" від 01.07.2021 вих. № 3.95.0.0.0/3-210701/9388 про дострокове повернення кредиту та сплати процентів за кредитним договором №DNHSLON06941 від 13.12.2016 є неправомірною та незаконною, обставини на яких ґрунтується така вимога в частині знецінення предмету застави є неправдивими. Включення до вимоги неправдивих обставин свідчить про неправомірність такої вимоги в цілому та про відсутність настання правових наслідків від такої неправомірної вимоги.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний" стверджує, що з огляду на те, що вимога АТ КБ "Приватбанк" від 01.07.2021 вих. № 3.95.0.0.0/3-210701/9388 про дострокове повернення кредиту та сплати процентів за кредитним договором №DNHSLON06941 від 13.12.2016 є неправомірною та незаконною, а іншої вимоги АТ КБ "Приватбанк" не пред`являв ТОВ "Боріваж", у АТ КБ "Приватбанк" не виникло, та відповідно відсутнє право вимагати від ТОВ "Боріваж" дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором. Тож, враховуючи викладене, а також керуючись ст. 16 Цивільного кодексу України, у АТ КБ "Приватбанк" відсутнє право вимагати дострокового повернення ТОВ "Боріваж" усієї суми заборгованості за Кредитним договором №DNHSLON06941 від 13.12.2016.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний" зазначає, що позов третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору виникає з одних і тих самих правовідносин, що і первісний позов АТ КБ "Приватбанк", що підтверджується змістом первісного позову, зокрема, підставами обох позовів є правовідносини, які виникли із договору застави частки у статутному фонді №DNHSLOK271016/DZ від 27.10.2016 та задоволення позову третьої особи з самостійними вимогами щодо предмета спору повністю виключає задоволення позову АТ КБ "Приватбанк". ТОВ "Термінал-Південний" є одним з учасників товариства, які володіють часткою в статутному капіталі відповідача за первісним позовом - ТОВ "Боріваж". Оспорюваний правочин порушує корпоративні права ТОВ "Термінал-Південни" як учасника ТОВ "Боріваж": права на участь в управлінні товариством, на участь у розподілі прибутку товариства та одержання його частки (дивідендів).

З огляду на викладене, ТОВ "Термінал-Південний" вважає за необхідне вступити у справу № 904/9627/21 як третя особа із самостійними вимогами щодо предмета спору.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виходячи з приписів ст.ст. 55, 129 Конституції України, ст. 4 Господарського процесуального кодексу України застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Верховний Суд за таких міркувань зазначає, що реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку норм Господарського процесуального кодексу України.

У процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем інша особа (третя особа) з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.

Порядок та умови вступу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, у справу, зокрема врегульовано нормами ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Зміст ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що необхідною умовою набуття іншою особою статусу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, є дотримання таких критеріїв як:

1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору);

2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам);

3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Дотримання цих критеріїв підлягає оцінці та з`ясуванню під час прийняття рішення щодо вступу у справу третьої особи з самостійними вимогами.

Аналогічний правовий висновок наведено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/1610/20 від 30.11.2021, у справі №910/6681/20 від 10.02.2021, у справі №912/2751/16 від 11.11.2020, у справі №911/3132/17 від 05.12.2019.

Положеннями ст. 49 Господарського процесуального кодексу України окремо унормовано строк вступу у справу третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Таким чином, Верховний Суд відзначає, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або кількох сторін.

При цьому позови таких осіб мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення ч. 5 ст. 49 та ч. 4 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України та відповідати вимогам ст.ст. 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 916/3245/17 та від 12.06.2019 у справі № 916/542/18.

Отже, право на пред`явлення позовної заяви третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору не є абсолютним, подаючи позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту, строку подання, а також порядку її подання.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

За приписами статті 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу (частини 1-4 ст.180).

Зустрічний позов це вимога відповідача до позивача, тобто зустрічна вимога, що розглядається одночасно з первісним позовом. Зустрічний позов характеризується самостійністю матеріально-правової вимоги відповідача до позивача. Такий позов має певну специфіку, яка відрізняє його від інших видів позовів. По-перше, право подання зустрічного позову має не будь-який учасник процесу, а лише відповідач за первісним позовом; пред`являється він до первісного позивача. По-друге, подання зустрічного позову є можливим лише у строк для подання відзиву. По-третє, зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов`язаних вимог.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас, подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним із первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі, а ст.180 Господарського процесуального кодексу України застосовується в тій частині, що відповідач за позовом третьої особи (який має збігатись з первісним відповідачем) має право подати на відповідну позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами зустрічну позовну заяву у визначений судом строк.

Позовні вимоги третьої особи, яка подала позов відповідно до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України , можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Вказані правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі № 916/542/18, у постанові Верховного Суду від 20.05.2019 у справі № 916/1302/18.

Спір між сторонами за первісним позовом виник із зобов`язальних відносин за кредитним договором DNHSLON06941 від 13.12.2016 укладеним між Акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боріваж", яким встановлено обов`язок позичальника повернути кредит частинами згідно встановленого сторонами графіку, а відповідачем прострочено повернення частини позики та прострочено виконання зобов`язання по сплаті процентів за період з 26 вересня 2019 року по 25 грудня 2019 року та з 26 вересня 2020 року по 24 липня 2021 року, а також, що відбулось знецінення предмету застави, якою забезпечено виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором.

У свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний" у своєму позові просить суд визнати відсутнім у Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" право вимагати дострокового повернення Товариством з обмеженою відповідальністю "Боріваж" усієї суми заборгованості за кредитним договором №DNHSLON06941 від 13.12.2016, укладеним між Акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боріваж".

Відтак, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний" направлений на визнання неправомірною вимогу Акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" в цілому та про відсутність настання правових наслідків від такої неправомірної вимоги.

Згідно частини 6 ст.180 Господарського процесуального кодекс України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

З огляду на те, що ст.49 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, має подати позовну заяву саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину, а в даному випадку таким вимогам подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний" позовна заява не відповідає.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлена третьою особою позовна заява безпосередньо не спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем.

Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний" не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, у розумінні ст.49 Господарського процесуального кодексу України, що виключає можливість об`єднання первісного позову з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний" в одне провадження, суд дійшов висновку про його повернення на підставі ч.6 ст.180 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно, суд вказує, що повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний" не перешкоджає зверненню з позовом до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись ст.49, ч.6 ст.180, ст.ст.232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-Південний" до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про визнання відсутнім право вимагати дострокове повернення заборгованості за кредитним договором № DNHSLON06941 від 13.12.2016 у справі №904/9627/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 29.08.2022.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток: позовна заява №2022/09/19п від 19.08.2022 третьої особи з самостійними вимогами щодо предмет спору з додатками на 14 аркушах, в т.ч. платіжне доручення №7 від 19.08.2022 про сплату 2 481,00 грн. судового збору.

Суддя Е.М. Бондарєв