СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

24 серпня 2022 року м. Харків Справа № 917/382/22

Східний апеляційний господарський суд у складі судді Здоровко Л.М.

розглянувши апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (вх.865П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 28.06.2022, ухвалене у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Білоусовим С.М., у справі №917/382/22

за позовом фізичної особи-підприємця Суховерхова Юрія Анатолійовича, м. Полтава,

до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, м. Полтава

про стягнення 189 951, 58грн

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Суховерхов Юрій Анатолійович звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради про стягнення 189 951, 58грн заборгованості з оплати виконаних проектних робіт за договором №3 на розробку проектної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт вулиці Історична у місті Полтава" від 27.03.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної оплати переданої за актом здачі-приймання виконаних робіт проектної документації.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 28.06.2022 позов задоволено повністю; стягнуто з Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь фізичної особи-підприємця Суховерхова Юрія Анатолійовича заборгованість з оплати виконаних проектних робіт за договором № 3 на розробку проектної документації на об`єкт: "Капітальний ремонт вулиці Історична у місті Полтава" від 27.03.2020 року в розмірі 189 951, 58грн, 2 849, 27грн витрат зі сплати судового збору та 3 500, 00грн витрат на правничу допомогу.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Полтавської області від 28.06.2022 скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Одночасно апелянт просить поновити пропущений строк подання апеляційної скарги, посилаючись на воєнний стан в Україні, що унеможливило своєчасно звернутись з апеляційною скаргою.

Також апелянт просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до кінця апеляційного розгляду справи.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшла висновку, що додані до апеляційної скарги документи не відповідають вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України Про судовий збір.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання апеляційної скарги апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі: 2 849, 27грн х 150% = 4 273, 91грн.

Однак, до апеляційної скарги апелянтом не додані докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Натомість, апелянт звернувся з клопотанням, в якому просить вирішити питання щодо відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі до кінця апеляційного розгляду справи.

Апелянт просить врахувати настання обставин непереборної сили внаслідок тривалої широкомасштабної збройної агресії РФ проти України, запровадження воєнного стану на території України, постанову Кабінету Міністрів України від 09.06.2021 №590 "Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану", якою визначено механізм виконання в особливому режимі повноважень Казначейства, пов`язаних із здійсненням казначейського обслуговування бюджетних коштів та коштів інших клієнтів в умовах воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та той факт, що Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради є неприбутковим підприємством.

Розглянувши клопотання апелянт про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає таке.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, підстави для вчинення господарським судом дій щодо відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати визначені в статті 8 Закону України "Про судовий збір", яка надає суду право з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати лише за наявності викладених у вказаній статті умов, до яких не було внесено змін у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).

Однак, предметом спору у даній справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

А Постанова Кабінету Міністрів України від 09.06.2021 №590 "Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану", на яку посилається апелянт, питання сплати судового збору не регулює.

Також, згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів із метою забезпечення сплати судового збору.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам судового процесу перед іншими призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 у справі № 28249/95 зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідну правову позицію викладено, зокрема в ухвалах Верховного Суду, від 23.06.2022 у cправі №904/7054/20, від 27.06.2022 у cправі №921/730/19, від 01.07.2022 у справі №904/5725/21, від 14.07.2022 у справі № 906/237/19.

Отже, наведені апелянтом обставини в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору не можуть бути визнані підставою для такого відстрочення, тому клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відтак, заявником має бути виконано вимоги пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України шляхом надання платіжного документа на підтвердження сплати 4 273, 91грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, відповідно апеляційну скаргу слід залишити без руху.

Щодо клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення місцевого господарського суду датовано 28.06.2022, отже, строк на його оскарження сплинув 18.07.2022. Апелянт звернувся з апеляційною скаргою 06.08.2022.

Заявлене клопотання обґрунтоване введенням в України воєнного стану, що унеможливило своєчасне звернення з апеляційною скаргою.

З метою дотримання прав особи на доступ до правосуддя, визначених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 129 Конституції України, статтею 256 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи наведені апелянтом доводи, суд вважає, що строк пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

Однак, враховуючи, що апелянтом до апеляційної скарги не додані докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у встановленому законом розмірі, суддя-доповідач дійшла висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків, а саме, апелянт має надати суду:

- належні докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у встановленому законом порядку і розмірі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 174, 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на рішення Господарського суду Полтавської області від 28.06.2022 у справі №917/382/22 залишити без руху.

2. Апелянту усунути встановлені судом при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; докази усунення недоліків мають надійти до Східного апеляційного господарського суду не пізніше десятого дня з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, з урахуванням строків поштового перебігу.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

4. Ухвалу надіслати Управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (36020, м. Полтава, вул. Стрітенська, 19).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Л.М. Здоровко