РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.08.2022Справа № 910/5034/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Торг», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім "Аванта"», м. Київ

про стягнення 840 798,70 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Олга-Торг» (далі - ТзОВ «Олга-Торг»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім "Аванта"» (далі - ТзОВ «Торговий дім "Аванта"»/відповідач) про стягнення 840 798,70 грн заборгованості за поставлений товар.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.06.2022 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.07.2022 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому ТзОВ «Торговий дім "Аванта"» заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що у наданих позивачем видаткових накладних зазначено номер договору №479-13А від 02.01.2013, при цьому, у платіжних дорученнях, доданих до позовної заяви вказано призначення платежу: «опл. за напої зг. дог. №2158-09А від 03.06.2009 у т.ч. ПДВ 21 666,70». Таким чином, за твердженням відповідача, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві.

Отже, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, у період з 26.11.2021 по 28.12.2021 на підставі договору №479-13А від 02.01.2013, ТзОВ «Олга-Торг» поставило, а ТзОВ «Торговий дім "Аванта"» прийняло товар на загальну суму 898 471,76 грн, що підтверджується підписаними представниками сторін видатковими накладними:

№ ТРП-025870 від 26.11.2021 на суму 150 256,56 грн;

№ ТРП-025871 від 26.11.2021 на суму 119 484,60 грн;

№ ТРП-027066 від 14.12.2021 на суму 313 746,32 грн;

№ ТРП-027067 від 14.12.2021 на суму 99 180,16 грн;

№ ТРП-027068 від 14.12.2021 на суму 35 939,04 грн;

№ ТРП-027069 від 14.12.2021 на суму 2 476,80 грн;

№ ТРП-028229 від 28.12.2021 на суму 26 596,68 грн;

№ ТРП-028230 від 28.12.2021 на суму 8 916,48 грн (з урахування акту про повернення товару);

№ ТРП-028228 від 28.12.2021 на суму 141 875,12 грн, а також відомостями про вантаж.

При цьому, відповідачем у поданому відзиві на позовну заяву не заперечується факт поставки товару за переліченими вище накладними.

Так, за твердженням позивача, за поставлений товар відповідач розрахувався частково, внаслідок чого у ТзОВ «Торговий дім "Аванта"» утворилась заборгованість у розмірі 840 798,70 грн.

28.04.2022 позивач надіслав на адресу відповідача претензію за вих. №28/04-22 про сплату заборгованості в сумі 840 798,70 грн.

ТзОВ «Торговий дім "Аванта"» на претензію відповіді не надало, заборгованість не погасило.

Отже, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань з оплати за поставлений товар, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення заборгованості у розмірі 840 798,70 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Судом вище встановлено, що позивачем на підставі договору № 479-13А від 02.01.2013 у період з 26.11.2021 по 28.12.2021 поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 898 471,76 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними № ТРП-025870 від 26.11.2021, № ТРП-025871 від 26.11.2021, № ТРП-027066 від 14.12.2021, № ТРП-027067 від 14.12.2021, № ТРП-027068 від 14.12.2021, № ТРП-027069 від 14.12.2021, № ТРП-028229 від 28.12.2021, № ТРП-028230 від 28.12.2021, № ТРП-028228 від 28.12.2021 та не заперечується відповідачем.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження часткової оплати за поставлений товар надано платіжні доручення №14889 від 21.06.2022, №53976 від 07.12.2021, №53977 від 07.12.2021, №56163 від 29.12.2021, №57539 від 17.01.2022 з призначенням платежу: «опл. за алк. напої зг. дог. №2158-09А від 03.06.09», разом з тим, в межах цієї справи позивачем не заявлено вимог про стягнення заборгованості за поставлений товар згідно договору №2158-09А від 03.06.2009, відповідно ці докази не приймаються судом як належні та допустимі.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Ураховуючи встановлене вище, оскільки відповідач не заперечує проти здійснення позивачем поставки товару згідно видаткових накладних №ТРП-025870 від 26.11.2021, №ТРП-025871 від 26.11.2021, №ТРП-027066 від 14.12.2021, №ТРП-027067 від 14.12.2021, №ТРП-027068 від 14.12.2021, №ТРП-027069 від 14.12.2021, №ТРП-028229 від 28.12.2021, №ТРП-028230 від 28.12.2021, №ТРП-028228 від 28.12.2021 та приймаючи до уваги те, що відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання зобов`язання оплати поставленого товару у повному обсязі за цими видатковими накладними, суд дійшов висновку, що ТзОВ «Торговий дім "Аванта"» порушило умови договору поставки та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 840 798,70 грн.

Згідно положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Торг» задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім "Аванта"» (04112, місто Київ, вулиця Олени Теліги, будинок 15; ідентифікаційний код 35495114) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олга-Торг» (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 37-41; ідентифікаційний код 35031638) 840 798 (вісімсот сорок тисяч сімсот дев`яносто вісім) грн 70 коп. - основного боргу та 12 612 (дванадцять тисяч шістсот дванадцять) грн 00 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук