ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2022 р. Справа № 755/16229/15-ц

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Попікової О.В.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): не з`явився

від відповідача за первісним позовом

(позивача за зустрічним позовом): Баца К.В. (у режимі відеоконференції)

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги:

1) ОСОБА_1 ;

2) Приватного підприємства з обмеженою відповідальністю "Салтберн Пропертіз Лімітед"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 (повне рішення складено 27.01.2022) ( Літвінова М.Є. )

у справі № 755/16229/15-ц Господарського суду міста Києва

за позовом Приватного підприємства з обмеженою відповідальністю "Салтберн Пропертіз Лімітед"

до ОСОБА_1 ,

за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІС БОЙ КЛАБ",

про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошових коштів

та за зустрічним позовом ОСОБА_1

до Приватного підприємства з обмеженою відповідальністю "Салтберн Пропертіз Лімітед",

за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІС БОЙ КЛАБ",

про визнання правочину удаваним

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

1. У серпні 2015 року Приватне підприємство з обмеженою відповідальністю "Салтберн Пропертіз Лімітед" (далі - ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед", позивач) звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про розірвання договору № 1-08 купівлі-продажу корпоративних прав засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІС БОЙ КЛАБ" (далі - ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ", третя особа) від 21.10.2008 та стягнення 10 958 241,50 грн суми заборгованості за договором, 962 028,51 грн суми 3 % річних за користування чужими коштами, 7 202 880,00 грн суми інфляційних втрат, а всього 19 123 150,01 грн.

2. Позов обґрунтовано тим, що 21.10.2008 між позивачем та відповідачем укладено договір № 1-08 купівлі-продажу корпоративних прав засновника (учасника) ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ", відповідно до умов якого відповідач зобов`язався передати позивачу частину частки корпоративних прав на ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ" у розмірі 13 500 грн, що складає 25 % статутного капіталу, а позивач зобов`язався сплатити відповідачу вартість частки, яка передається, в розмірі 500 000,00 доларів США. Позивач свої зобов`язання щодо оплати вартості частини частки корпоративних прав у розмірі 500 000,00 доларів США, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ) еквівалентно 10 958 241,50 грн, виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, станом на 13.07.2015 не виконав свої зобов`язання щодо передачі прав власності на частину частки корпоративних прав засновника. У зв`язку із зазначеним, позивач просив розірвати договір № 1-08 купівлі-продажу корпоративних прав засновника ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ" від 21.10.2008, стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 10 958 241,50 грн, 3 % річних у розмірі 962 028,51 грн та інфляційні втрати в розмірі 7 202 880,00 грн.

3. Під час розгляду справи по суті позивач уточнив позовні вимоги та просив розірвати договір № 1-08 купівлі-продажу корпоративних прав засновника (учасника) ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ" від 21.10.2008, стягнути з відповідача 500 000,00 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 03.05.2017 становить 13 280 000,00 грн, та 3 % річних у розмірі 124 931,51 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 03.05.2017 становить 3 318 180,91 грн.

4. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2018 у задоволенні позовних вимог ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" відмовлено повністю.

5. Постановою Київського апеляційного суду від 05.03.2019 рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2018 залишено без змін.

6. Постановою Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 755/16229/15-ц (провадження № 61-5153св19) рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2018 та постанову Київського апеляційного суду від 05.03.2019 скасовано. Провадження у справі за позовом ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ", про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошових коштів - закрито. Роз`яснено позивачу, що спір про розірвання договору на придбання корпоративних прав засновника ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ" підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. На виконання вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України позивачу роз`яснено про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

7. Ухвалою Верховного Суду від 22.07.2020 справу № 755/16229/15-ц передано для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

8. Під час розгляду даної справи в Господарському суді міста Києва ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву про визнання договору купівлі-продажу № 1-08 від 21.10.2008, укладеного між ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" та ОСОБА_1 , удаваним правочином, який було вчинено сторонами для приховання повернення боргу ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" на користь ОСОБА_1 .

9. В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_1 зазначив, що, фактично, на підставі спірного договору ОСОБА_1 було повернуто його ж грошові кошти, які надавались в користування ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед", та сторони договору не мали на меті передавати ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" частину частки корпоративних прав на ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ".

10. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2020 у справі № 755/16229/15-ц зустрічний позов ОСОБА_1 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

11. Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 755/16229/15-ц у задоволенні первісних позовних вимог ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" відмовлено повністю; у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

12. При розгляді первісного позову ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач за первісним позовом свого обов`язку щодо передачі покупцеві частини частки (корпоративних прав) на ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ" у розмірі 13 500,00 грн, що складає 25 % статутного капіталу, не виконав у строк до 21.11.2008, що є істотним порушенням умов спірного договору, внаслідок чого позивач за первісним позовом значною мірою позбавлений того, на що він розраховував при укладенні вказаного договору.

13. Разом з тим, господарський суд першої інстанції відмовив у первісному позові з підстав пропуску позовної давності, про застосування наслідків спливу якого заявлено відповідачем за первісним позовом, з урахуванням того, що позивачем за первісним позовом не наведено поважних причин пропуску позовної давності.

14. Відмовляючи у зустрічному позові ОСОБА_1 , місцевий господарський суд виходив з того, що позивач за зустрічним позовом не довів, що сторони оспорюваного договору спрямовували свою волю на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, що передбачені насправді оспорюваним правочином, а отже, зустрічний позов є недоведеним та необґрунтованим.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" та узагальнення її доводів

15. Не погодившись із зазначеним рішенням, ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 755/16229/15-ц в частині відмови в задоволенні позовних вимог ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

16. В обґрунтування вимог апеляційної скарги ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" зазначає, що:

- оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" є незаконним та необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції неправильно встановив обставини, які мають значення для справи щодо поважності причин пропуску позовної давності, внаслідок неправильної оцінки доказів, висновки суду не відповідають встановленим обставинам та матеріалам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права;

- господарський суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги надані позивачем (за первісним позовом) докази, які підтверджують ті обставини, що позивач (за первісним позовом) пропустив строк на звернення до суду з поважних причин, а також не врахував, що відповідач (за первісним позовом), отримавши від позивача (за первісним позовом) грошові кошти в сумі 500 000,00 доларів США за корпоративні права, не заперечував ті обставини, що він не мав наміру виконувати свої зобов`язання за договором;

- місцевий господарський суд не врахував ті обставини, що позивач (за первісним позовом) є нерезидентом, який не має постійного представництва в Україні і об`єктивно не міг перевірити виконання відповідачем (за первісним позовом) вимог договору щодо реєстрації ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" учасником ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ", оскільки тільки у 2016 році, на виконання змін до Закону України "Про доступ до публічної інформації", було впроваджено нову форму надання інформації - у формі відкритих даних, шляхом викладення Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" у новій редакції, які можливо було отримати через офіційні веб-сайти Державної реєстраційної служби та технічного адміністратора ЄДР ДП "Інформаційно-ресурсний центр"; до цього часу для отримання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців необхідно було звертатися до державних реєстраторів реєстраційних служб територіальних управлінь юстиції незалежно від місця зберігання реєстраційних справ суб`єктів господарювання; при цьому, позивачу (за первісним позовом) для отримання інформації про виконання відповідачем (за первісним позовом) своїх зобов`язань за договором необхідно було фізично знаходитись на території України, а за довірливих стосунків, які існували між сторонами, спільної участі в інших суб`єктах господарювання, у позивача (за первісним позовом) не було підстав проводити перевірку виконання відповідачем (за первісним позовом) своїх зобов`язань за договором;

- господарський суд першої інстанції надав неправильну оцінку листу директора компанії (ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед") від 23.10.2013 та афідевіту, які підтверджують ті обставини, що позивач (за первісним позовом) дізнався про те, що відповідач (за первісним позовом) не виконав свої зобов`язання за спірним договором тільки у 2013 році - при передачі справ від одного керівника до іншого і проведення директором компанії "Салтберн Пропертіз Лімітед" (позивач (за первісним позовом)) ОСОБА_3 перевірки активів підприємства, зокрема, придбаних корпоративних прав і, відповідно, отриманих прибутків від діяльності підприємств, власником корпоративних прав яких є компанія "Салтберн Пропертіз Лімітед", оскільки з 2006 року позивач (за первісним позовом) прибутків від підприємницької діяльності товариств, засновником яких він є, не отримував.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 та узагальнення її доводів

17. ОСОБА_1 , не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 755/16229/15-ц, також звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог і ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким зустрічні позовні вимоги задовольнити; в іншій частині оскаржуване рішення - залишити без змін.

18. В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою покази свідка ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні 20.12.2021, виписки по рахункам компаній "REKSAL", "Салтберн Пропертіз Лімітед", "DANEFORD INVESTMENTS LIMITED", звіт про фінансовий результат ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" за період з 2005 по 2008 рік; протокол одночасного допиту осіб від 21.05.2021 зі стенограмою.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті

19. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.22022 апеляційну скаргу ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді Попікова О.В., Євсіков О.О.

20. Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 18.02.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді Євсіков О.О., Попікова О.В.

21. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 755/16229/15-ц; розгляд апеляційної скарги призначено на 21.06.2022.

22. Іншою ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2022 апеляційну скаргу ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 755/16229/15-ц залишено без руху; надано ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

23. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 755/16229/15-ц; об`єднано розгляд апеляційних скарг ОСОБА_1 та ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" в одне провадження; розгляд апеляційних скарг призначено на 21.06.2022.

24. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 продовжено строк розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 та ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 755/16229/15-ц; розгляд апеляційних скарг відкладено на 12.07.2022.

25. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2022 розгляд апеляційних скарг у справі № 755/16229/15-ц відкладено на 09.08.2022 об 11 год. 00 хв.

26. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 задоволено заяву ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Постановлено, що засідання суду з розгляду справи № 755/16229/15-ц відбудеться 09.08.2022 об 11:00 в режимі відеоконференції; особа, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, представник ОСОБА_1 - Баца Катерина Валеріївна .

27. Зважаючи на воєнний стан в Україні, апеляційні скарги розглядаються судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками апеляційного провадження своїх процесуальних прав та вирішення справи.

Позиції учасників справи

28. Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 проти зазначеної апеляційної скарги заперечує і просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Явка представників учасників справи

29. У судовому засіданні 09.08.2022 взяв участь у режимі відеоконференції представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом).

30. Представники позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та третьої особи в судове засідання 09.08.2022 не з`явились. Усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

31. Разом з тим, 08.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд" надійшло клопотання ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому заявник зазначає, що апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі, просить суд врахувати надані письмові пояснення у справі та розглядати справу за відсутності представника позивача (за первісним позовом).

32. З урахуванням клопотання ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" про розгляд справи за відсутності представника позивача, з огляду на те, що неявка представників позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представників позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та третьої особи.

33. Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) в судовому засіданні проти апеляційної скарги ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" заперечував і просив суд залишити її без задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримав і просив суд її задовольнити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

34. Між ОСОБА_1 (Продавець) та ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" (Покупець) укладено договір № 1-08 купівлі-продажу корпоративних прав засновника (учасника) ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ" від 21.10.2008 (далі - Договір).

35. Відповідно до п. 1 Договору Продавець зобов`язався передати Покупцеві частину частки (корпоративних прав) на ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ" у розмірі 13 500,00 грн, що складає 25 % статутного капіталу ТОВ (далі - корпоративні права), а Покупець зобов`язався прийняти та сплатити вартість корпоративних прав, відповідно до умов, визначених у цьому Договорі.

36. Згідно з п. 2 Договору під корпоративними правами засновника ТОВ, зазначеними в п. 1 цього Договору, сторони розуміють право на розподіл доходів ТОВ, на управління ТОВ безпосередньо або через керівника, що призначається таким засновником (учасником), на формування трудового колективу ТОВ на засадах трудового найму, на вирішенням питань реорганізації та ліквідації ТОВ, отримання прибутку ТОВ та активів у разі ліквідації останнього відповідно до закону, а також всі інші права засновника ТОВ, передбачені статутом ТОВ та (або) чинним законодавством України.

37. Ціна продажу частки Продавця на користь Покупця: 500 000 (п`ятсот тисяч) доларів 00 центів США (п. 3.7 Договору).

38. Згідно з п. 6 Договору даний Договір набирає чинності у момент підписання його сторонами.

39. Протягом 30 календарних днів з дня набрання чинності цим Договором Продавець зобов`язаний оформити та зареєструвати у відповідних державних органах зміни до установчих документів, зумовлені зміною засновника (учасника) ТОВ (п. 8 Договору).

40. Сума Договору, за погодженням сторін, становить 500 000 (п`ятсот тисяч) доларів 00 центів США, які Покупець зобов`язується сплатити Продавцеві протягом 14 (чотирнадцяти) днів з моменту підписання даного Договору (п. 9 Договору).

41. Як встановлено в п. 10 Договору, права, визначені п. 2 цього Договору, переходять до Покупця з моменту набрання чинності цим Договором та державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ/ нової редакції статуту ТОВ.

42. Позивач (за первісним позовом) в обґрунтування позовних вимог зазначив, що в порушення умов п. 10 Договору відповідач (за первісним позовом) не оформив та не зареєстрував у відповідних державних органах зміни до установчих документів, зумовлені зміною засновника (учасника) ТОВ.

43. У відзиві на позовну заяву відповідач (за первісним позовом) заперечив проти заявлених позовних вимог та вказав, що позивачем (за первісним позовом) пропущено позовну давність для звернення з даним позовом. Відповідач (за первісним позовом) зазначив, що Договір підписано зі сторони ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ), який діяв на підставі доручення від 19.10.2008 та з 2006 року здійснював представництво компанії "Салтберн Пропертіз Лімітед" і мав об`єктивну можливість отримати відомості про фактичних засновників ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ" з 2008 року, а тому, на думку відповідача (за первісним позовом), доводи позивача (за первісним позовом) про те, що позовна давність не пропущена, є безпідставними та необґрунтованими.

44. Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяві вказав на наступні обставини:

- Договір № 1-08 є удаваним правочином, який було вчинено сторонами для фактичного приховання повернення боргу ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" перед ОСОБА_1 як єдиним власником компанії "DANEFORD INVESTMENTS LIMITED";

- так, компанія "DANEFORD INVESTMENTS LIMITED" (зареєстрована у Великій Британії, Лондон за реєстраційним номером 3946931) перерахувала на розрахунковий рахунок компанії "Салтберн Пропертіз Лімітед" грошові кошти орієнтовно у сумі 600 000 євро;

- у свою чергу, 15.11.2005 компанія "Салтберн Пропертіз Лімітед" надала грошові кошти у позику під відсоток компанії "REKSAL INTELLECTUAL FINANCES LIMITED" (зареєстрована у Великій Британії, Лондон за реєстраційним номером 5568003) згідно з договором № 1;

- 15.11.2005 компанія "REKSAL INTELLECTUAL FINANCES LIMITED" придбала готель у місті Берлін (Німеччина) за 732 000,00 євро, що підтверджується договором купівлі-продажу № 517/2005. Управлінням готелю займалася компанія "Констанцер Хотельсбетрибс ЕМБХ", засновниками якої були ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ;

- у 2008 році готель був проданий; частина грошових коштів за продаж готелю надійшла на рахунок компанії "REKSAL INTELLECTUAL FINANCES LIMITED" 11.09.2008 у сумі 950 000,00 євро;

- 17.10.2008 із грошових коштів, отриманих від продажу готелю, компанією "REKSAL INTELLECTUAL FINANCES LIMITED" було перераховано грошові кошти у розмірі 949 000,00 євро компанії "Салтберн Пропертіз Лімітед" з призначенням платежу "повернення по кредитному договору № 1 від 15.11.2005", що підтверджується випискою по рахунку компанії "REKSAL INTELLECTUAL FINANCES LIMITED";

- у подальшому компанія "Салтберн Пропертіз Лімітед" мала повернути частину отриманих від REKSAL коштів (фактично половину) компанії "DANEFORD INVESTMENTS LIMITED";

- однак, для зарахування грошових коштів необхідно було отримати індивідуальну ліцензію, у видачі якої сторонам було відмовлено;

- ОСОБА_5 , який був представником компанії "Салтберн Пропертіз Лімітед" на підставі генеральної довіреності, був на той час бізнес-партнером ОСОБА_1 , а також його адвокатом, що підтверджується матеріалами справи № 755/16229/15-ц, надав пропозицію повернути кошти шляхом підписання "умовного" договору купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ", та на підставі такого договору компанія "Салтберн Пропертіз Лімітед" здійснить повернення грошових коштів компанії "DANEFORD INVESTMENTS LIMITED" через його власника - ОСОБА_1 ;

- умовами Договору 1-08 погоджено, що сума Договору становить 500 000,00 доларів США, які Покупець зобов`язується сплатити Продавцеві протягом 14 (чотирнадцяти) днів з моменту підписання Договору.

45. Як зазначив ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяві, на підставі Договору № 1-08 було повернуто його ж грошові кошти, які надавались у користування компанії "Салтберн Пропертіз Лімітед", та сторони Договору не мали на меті передавати ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" частину частки корпоративних прав на ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ".

46. На переконання ОСОБА_1 , вищенаведене свідчить про удаваність Договору № 1-08, укладеного між ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" та ОСОБА_1 , який було вчинено сторонами для приховання повернення боргу ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" на користь ОСОБА_1

47. ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" у відзиві на зустрічний позов, заперечуючи проти поданого зустрічного позову, зазначило, що ОСОБА_1 не надано доказів існування зобов`язання компанії "Салтберн Пропертіз Лімітед" перед компанією "DANEFORD INVESTMENTS LIMITED" щодо повернення грошових коштів; посилання ОСОБА_1 на те, що компанія "DANEFORD INVESTMENTS LIMITED", одноосібним власником якої є ОСОБА_1 , перерахувала компанії "Салтберн Пропертіз Лімітед" орієнтовно 600 000,00 євро, які остання була зобов`язана повернути, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені жодними документами. Будь-яких кредитних договорів між компанією "Салтберн Пропертіз Лімітед" та компанією "DANEFORD INVESTMENTS LIMITED" укладено не було, а тому у компанії "Салтберн Пропертіз Лімітед" відсутні як зобов`язання перед компанією "DANEFORD INVESTMENTS LIMITED", так і зобов`язання перед ОСОБА_1 .

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

48. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

49. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

50. Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

51. Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

52. За правилами ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

53. У силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

54. Таким чином, як правильно зазначив місцевий господарський суд, договір № 1-08 купівлі-продажу корпоративних прав засновника (учасника) ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ" від 21.10.2008 є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань.

55. Як визначено у ст. 167 ГК України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

56. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; в) вийти в установленому порядку з товариства; г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов`язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

57. Відповідно до ст. 50 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, чинній на момент укладення Договору № 1-08) товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний (складений) капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами. Учасники товариства несуть відповідальність в межах їх вкладів. Аналогічні положення викладено в ст. 140 ЦК України, чинній на момент укладення Договору № 1-08.

58. Стаття 53 Закону України "Про господарські товариства" визначає перехід частки (її частини) учасника у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю до іншої особи. Так, згідно з ч.ч. 1, 2 зазначеної статті учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. Аналогічні положення викладено в ч.ч. 1, 2 ст. 147 ЦК України (чинної на момент укладення спірного договору від 21.10.2008).

59. Згідно з ч. 2 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права.

60. Корпоративні права за своєю правовою природою є сукупністю майнових та особистих немайнових прав, а відтак, згідно з ч. 2 ст. 656 ЦК України, можуть виступати предметом договору купівлі-продажу; до договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає зі змісту або характеру цих прав.

61. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

62. У силу приписів ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

63. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

64. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

65. За змістом ч. 1 ст. 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

66. Частиною першою статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

67. Так, за умовами п. 9 Договору № 1-08 сума Договору, за погодженням сторін, становить 500 000 (п`ятсот тисяч) доларів 00 центів США, які Покупець зобов`язується сплатити Продавцеві протягом 14 (чотирнадцяти) днів з моменту підписання даного Договору.

68. Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" на виконання умов Договору № 1-08 сплатило 22.10.2008 суму в розмірі 500 000 доларів США, що підтверджується наявними у матеріалах справи копією виписки по рахунку за період 22.10.2008-22.10.2008 від 27.11.2012 та листом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" від 24.05.2018 № 9776/4/07/-2-6 БТ.

69. Як вже було зазначено, пунктом 8 Договору № 1-08 передбачено, що протягом 30 календарних днів з дня набрання чинності цим Договором Продавець зобов`язаний оформити та зареєструвати у відповідних державних органах зміни до установчих документів, зумовлені зміною засновника (учасника) ТОВ.

70. Договір набирає чинності у момент підписання його сторонами (п. 6 Договору № 1-08).

71. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК України).

72. ОСОБА_1 як Продавець, свого обов`язку з передачі Покупцеві частини частки (корпоративних прав) на ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ" у розмірі 13 500,00 грн, що складає 25 % статутного капіталу ТОВ, не виконав у строк до 21.11.2008 (протягом 30 календарних днів з дня набрання чинності Договором № 1-08).

73. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

74. Частиною першою статті 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

75. Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

76. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 ЦК України).

77. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18.

78. З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про істотне порушення відповідачем (за первісним позовом) умов спірного договору, внаслідок чого позивач (за первісним позовом) значною мірою позбавлений того, на що він розраховував при укладанні вказаного договору.

79. Разом з тим, під час розгляду даної справи в господарському суді першої інстанції відповідачем (за первісним позовом) подано заяву про застосування строків позовної давності.

80. Як визначено у ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

81. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

82. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, крім випадку якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності (ч.ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України).

83. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

84. Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі № 914/3224/16, якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники.

Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами "довідалася" та "могла довідатися" у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

85. Отже, якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права.

Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 23.02.2021 у справі № 910/5349/18.

86. Отже, при визначенні початку перебігу строку позовної давності суду слід з`ясовувати та враховувати обставини як щодо моменту, коли особа довідалась, так і щодо моменту, коли особа могла дізнатися (мала можливість дізнатися) про порушення свого права в їх сукупності, як обов`язкових складових визначення початку перебігу позовної давності.

Застосування позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, № 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "Відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 922/4571/14.

87. Як вказав Верховний Суд у постанові від 09.09.2021 у справі № 916/4644/15, поважними причинами пропуску позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим. Якщо суд дійде висновку про те, що позовна давність пропущена з поважної причини, то у своєму рішенні він наводить відповідні мотиви на підтвердження цих висновків.

Саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк було пропущено з поважних причин. Це також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень (див. висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 та від 19.11.2019 у справі № 911/3680/17).

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини (див. висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 706/1272/14-ц (провадження № 14-456цс18)).

Закон не передбачає переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права у випадку подання позову з пропуском позовної давності. Тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає справу по суті заявлених вимог з урахуванням всіх обставин справи на підставі здійсненої оцінки поданих доказів.

Тож при вирішенні питання про захист порушеного права у разі пропуску позовної давності суд: а) у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які обґрунтовують поважність причин пропущення позовної давності; б) вирішує зазначене питання у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини; в) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом (аналогічної позиції дотримується Касаційний господарський суду у складі Верховного Суду у постановах від 11.08.2020 у справі № 910/13193/19, від 17.06.2021 у справі № 17-14-01/1494 (925/460/20)).

Суд звертає увагу, до висновку про поважність причин пропуску позовної давності можна дійти лише після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі. При цьому поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим. Встановлення обставин, які свідчать про поважність причин пропуску позовної давності, здійснюється судом за загальними правилами доказування, визначеними процесуальним законом. Якщо суд дійде висновку про те, що позовна давність пропущена з поважної причини, то у своєму рішенні наводить відповідні мотиви з посиланням на докази на підтвердження цих висновків.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.05.2020 у справі № 922/1467/19 та у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 907/272/20.

88. Суд звертає увагу на те, що застосування інституту позовної давності є одним з інструментів, який забезпечує дотримання принципу юридичної визначеності, тому, вирішуючи питання про застосування позовної давності, суд має повно з`ясувати усі обставини, пов`язані з фактом обізнаності та об`єктивної можливості особи бути обізнаною щодо порушення її прав та законних інтересів, ретельно перевірити доводи учасників справи у цій частині, дослідити та надати належну оцінку наданим ними в обґрунтування своїх вимог та заперечень доказів.

Такі правові висновки викладено в постанові Верховного суду від 23.05.2022 у справі № 910/1245/17.

89. Таким чином, як правильно вказав місцевий господарський суд, з огляду на викладене та наведені положення законодавства, під час вирішення питання щодо дотримання позивачем (за первісним позовом) строків звернення до суду за захистом порушених прав у наведеному випадку суд має встановити, коли саме позивач (за первісним позовом) дізнався чи міг дізнатися про порушення своїх прав стосовно Договору № 1-08 та з якого моменту у нього виникло право на звернення до суду з цим позовом, при цьому, визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від цього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

90. У заяві про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності, яка подана позивачем (за первісним позовом) 21.09.2020, останній зазначив такі обставини:

- позивач та відповідач приймали участь у спільних бізнес-проектах з 2006 року, мали довірливі стосунки, а тому позивач (за первісним позовом) не здійснював перевірку діяльності підприємств, не вимагав від відповідача (за первісним позовом) надати підтвердження здійснення реєстрації змін до учасників ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ", та відповідач (за первісним позовом) не звертався до позивача (за первісним позовом) з проханням надати документи та підписати статут Товариства, що, в свою чергу, запевнило позивача (за первісним позовом), що відповідач (за первісним позовом) у повному обсязі виконав умови спірного договору, і позивач (за первісним позовом) є учасником Товариства;

- 23.10.2013 відбулась зміна директора компанії "Салтберн Пропертіз Лімітед", і директором підприємства був призначений ОСОБА_3;

- після передачі справ від одного керівника до іншого було з`ясовано, що компанія "Салтберн Пропертіз Лімітед" за Договором № 1-08 перераховувала ОСОБА_1 кошти в розмірі 500 000 доларів США за частку в статутному капіталі ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ", проте документи, які підтверджують участь підприємства у ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ", відсутні;

- 23.10.2013 позивачем (за первісним позовом) був отриманий витяг з ЄДРПОУ, з якого вбачається, що підприємство не є учасником ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ", отже позивач (за первісним позовом) лише в жовтні 2013 року дізнався про порушення своїх прав, а тому позовну давність не пропущено;

- крім того, ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" є іноземною компанією, яка зареєстрована в Сполученому Королівстві Великобританії, яка не має представництва на території України, і діяла на території України через своїх представників, а тому позивач (за первісним позовом) не мав об`єктивної можливості дізнатись про порушення свого права раніше;

- позивач (за первісним позовом) пропустив позовну давність із незалежних від нього обставин, оскільки до жовтня 2013 року був упевнений у виконанні відповідачем (за первісним позовом) своїх зобов`язань за Договором № 1-08; у позивача (за первісним позовом) не було підстав для недовіри відповідачу (за первісним позовом) та перевірки виконання ним умов вказаного договору, оскільки сторони спільно були учасниками підприємств на території України, відповідач (за первісним позовом) інформував позивача (за первісним позовом) про їх діяльність, а отже, позивач (за первісним позовом) не вимагав від відповідача (за первісним позовом) підтвердження виконання останнім умов Договору № 1-08.

91. У письмових поясненнях по справі відповідач (за первісним позовом) зазначив, що не погоджується з причинами поважності пропуску позовної давності, які викладені в заяві позивача (за первісним позовом) про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності, і вважає їх безпідставними та необґрунтованими, з огляду на таке:

- позивач (за первісним позовом) фактично підтверджує те, що в нього була об`єктивна можливість дізнатися про стан виконання умов Договору № 1-08 (наявність чи відсутність внесення змін до складу учасників ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ"), однак він не здійснював перевірку діяльності підприємств та не вимагав від відповідача (за первісним позовом) підтвердження здійснення реєстрації змін до статуту Товариства через довірливі стосунки позивача та відповідача;

- зміна складу директорів ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" та обізнаність кожного нового директора про виконання чи невиконання правочинів не може впливати та переривати позовну давність, тому позовна давність не може бути обрахована з моменту, коли дізнався про порушення прав новий директор позивача (за первісним позовом), а повинен бути обрахований з моменту, коли сам позивач (за первісним позовом) міг дізнатися про такі порушення;

- лист директора компанії "Салтберн Пропертіз Лімітед" ОСОБА_3 від 23.10.2013 підтверджує лише факт проведення новим директором моніторингу справ компанії та жодним чином не спростовує той факт, що позивач (за первісним позовом) до моменту проведення вказаного моніторингу мав об`єктивну можливість довідатися про дану інформацію; до того ж такий лист з`явився у позивача (за первісним позовом) лише у квітні 2018 року (через три роки після самого позову та слухання справи, а саме, коли виникли спірні питання щодо пропуску позовної давності), що дає підстави для об`єктивних сумнівів у належності та допустимості такого доказу;

- посилання позивача (за первісним позовом) на те, що компанія "Салтберн Пропертіз Лімітед" є іноземною компанією без постійного представника та представництва на території України, що ускладнило отримання відомостей про порушення прав, не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, а саме: документами, що підтверджують факт діяльності ОСОБА_5 як представника компанії з 2006 по 2013 (посилання на документи наведено в заяві про застосування позовної давності);

- спочатку у позивача (за первісним позовом) була одна позиція - представники ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед", які діяли в інтересах компанії на території України, не повідомили позивача (за первісним позовом) про те, що його не включено до складу засновників ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ", що стало причиною пропуску позовної давності, а в подальшому позивач (за первісним позовом) змінив свою позицію на те, що компанія "Салтберн Пропертіз Лімітед" не мала уповноваженого представника на території України;

- як вбачається з генеральної довіреності, виданої на ім`я ОСОБА_5, що наявна в матеріалах справи, останньому делеговано бути уповноваженою особою компанії, робити і виконувати від імені компанії без обмежень визначені довіреністю дії. Відповідно до п. 9 довіреності про всі копії підписаних документів, які стосуються дій, обумовлених довіреністю, необхідно повідомляти Раду директорів, яка повинна підтверджувати вказані документи; директорам компанії слід надавати копії всіх фінансових документів, виданих та підписаних представником компанії;

- отже у позивача (за первісним позовом) була об`єктива можливість довідатися про хід виконання Договору № 1-08 ще у 2008 році.

92. Крім того, як зазначив ОСОБА_1 у зустрічному позові та апеляційній скарзі, ОСОБА_5 , який був представником компанії "Салтберн Пропертіз Лімітед", також був на той час адвокатом ОСОБА_1, що підтверджується матеріалами даної справи.

93. З урахуванням встановлених обставин справи та доводів обох сторін, з огляду на те, що відповідач (за первісним позовом) зобов`язаний був виконати умови Договору № 1-08 у строк до 21.11.2008, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позивач (за первісним позовом), будучи стороною спірного договору, не був позбавлений об`єктивної можливості довідатися про порушення свого права з 21.11.2011, а тому погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовна давність за вимогами до відповідача (за первісним позовом) спливла 21.11.2011. Натомість позивач (за первісним позовом) звернувся до суду тільки 19.08.2015, що підтверджується відбитками поштового штемпеля на конверті, в якому позовна заява надійшла до суду, та на відповідному описі вкладення у цінний лист, що свідчить про значний пропуск позовної давності.

94. Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про неповажність причин пропуску позовної давності, наведених у заяві позивача (за первісним позовом), а саме, відсутність на території України представництва, неможливість раніше перевірити дані про реєстрацію частки у статутному капіталі ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ", зміна керівництва ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед".

95. Так, зміна складу директорів та обізнаність кожного нового директора про виконання чи невиконання правочинів не може впливати на перебіг позовної давності.

96. З огляду на викладене, господарський суд першої інстанції правильно відхилив посилання позивача (за первісним позовом) на лист директора компанії "Салтберн Пропертіз Лімітед" від 23.10.2013 та афідевіт в обґрунтування поважності причин пропуску позовної давності, оскільки вони підтверджують лише факт проведення новим директором моніторингу справ компанії.

97. За таких обставин, ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" не доведено поважних причин, які позбавили позивача (за первісним позовом) можливості у межах позовної давності здійснити перевірку виконання умов Договору № 1-08 і звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

98. З огляду на звернення ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" з позовом у даній справі про захист своїх порушених прав зі спливом позовної давності та незазначення позивачем (за первісним позовом) поважних причин пропуску позовної давності, зважаючи на заяву відповідача (за первісним позовом) про застосування строків позовної давності, місцевий господарський суд правомірно відмовив у позові ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" про розірвання Договору № 1-08 та стягнення сплачених за ним коштів і нарахованих 3 % річних з підстав пропуску позовної давності.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 , колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.

99. Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, ОСОБА_1 вказав, що Договір № 1-08 є удаваним правочином, який було вчинено сторонами для фактичного приховання повернення боргу ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" перед ОСОБА_1 як єдиним власником компанії "DANEFORD INVESTMENTS LIMITED".

100. З аналізу статей 202, 203, 235 ЦК України вбачається, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, тобто на набуття зміну або припинення відповідних прав та обов`язків, що обумовлені цим правочином. Вчинення сторонами правочину для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, не визначено підставою для визнання його недійсним. Однак удаваний правочин може бути визнаний недійсним, зокрема, у разі його невідповідності вимогам законодавства, яке регулює правовідносини щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин саме в момент його укладання, зокрема, суперечив ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону визначені параграфом 2 глави 16 ЦК України.

Так, у статті 235 ЦК України передбачено правові наслідки удаваного правочину.Удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

У такій ситуації існують два правочини: один - удаваний, а інший - той, який сторони дійсно мали на увазі. Таким чином, удаваний правочин за своєю формою прикриває реальний правочин.

Ознакою удаваного правочину є те, що розбіжність між волею та її зовнішнім виявом стає наслідком навмисних дій його учасників, які мають за мету одержання певної користі для обох учасників.

Для вчинення удаваного правочину необхідна спільна мета двох сторін приховати інший правочин, який бажають вчинити обидві сторони та настання відповідних результатів. Таким чином, обов`язковою ознакою удаваного правочину є фактичне встановлення між сторонами правочину інших правовідносин ніж ті, щодо яких його було оформлено.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Тобто, сторони здійснюючи удаваний правочин, маскують іншу юридичну дію, іншу мету, яку вони мали насправді на увазі.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.03.2021 у справі № 916/2380/18 та від 17.08.2021 у справі № 924/139/20.

101. Позивач, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, має довести: 1) факт укладення правочину, який, на його думку, є удаваним; 2) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж намір приховати насправді вчинений правочин; 3) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваними правочинами.

Відповідні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 07.09.2016 у справі № 6-1026цс16, постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 707/1541/16-ц, від 06.06.2018 у справі № 910/19473/17, від 13.10.2021 у справі № 912/3747/20.

102. У ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

103. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

104. Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

105. Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

106. Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

107. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

108. Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

109. Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається у якості підтвердження або заперечення вимог. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за таким підходом сама концепція змагальності втрачає сенс (постанова Верховного Суду у від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18).

110. При вирішенні даного спору місцевим господарським судом слушно враховано, що під час підписання спірного договору сторони засвідчили, що він складений при повному розумінні сторонами його умов та термінології (п. 17 Договору № 1-08), сторони підтвердили, що вважають ціну купівлі-продажу корпоративних справ справедливою та вигідною для себе, укладення даного договору не викликане скрутним матеріальним або психічним становищем кожної із сторін чи їх представників (п. 16 Договору № 1-08); зі змісту Договору № 1-08 вбачається спрямованість волі сторін на виникнення саме тих правовідносин, які ними обумовлені, а саме: купівлі-продажу частки у статутному капіталі, на наявність ознак інших правочинів умови спірного договору не вказують.

111. Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про необґрунтованість доводів позивача (за зустрічним позовом) про те, що компанія "Салтберн Пропертіз Лімітед" мала повернути частину отриманих від компанії "REKSAL" коштів компанії "DANEFORD INVESTMENTS LIMITED", і на підставі Договору № 1-08 ОСОБА_1 було повернуто його ж грошові кошти, які надавались в користування компанії "Салтберн Пропертіз Лімітед", та сторони цього договору не мали на меті передавати ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" частину частки корпоративних прав на ТОВ "ПІС БОЙ КЛАБ", оскільки такі доводи не підтверджені належними доказами.

112. Як наслідок, дійшовши правильного висновку про те, що позивачем (за зустрічним позовом) не доведено, що сторони спірного договору спрямовували свою волю на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, що передбачені насправді оспорюваним правочином, господарський суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні зустрічного позову з підстав його недоведеності та необґрунтованості.

113. У рішенні у справі "Серявін та інші проти України" ЄСПЛ вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

114. Згідно з рішеннями ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України" п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

115. З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами, оскаржуване рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим.

116. Доводи скаржників не спростовують висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

117. У даній справі скаржникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

118. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційних скарг ОСОБА_1 та ППзОВ "Салтберн Пропертіз Лімітед" відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг

119. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

120. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

121. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 755/16229/15-ц відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати

122. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційних скарг судові витрати за розгляд апеляційних скарг відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржників.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Приватного підприємства з обмеженою відповідальністю "Салтберн Пропертіз Лімітед" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 755/16229/15-ц залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 20.12.2021 у справі № 755/16229/15-ц.

4. Судові витрати за розгляд апеляційних скарг покласти на скаржників.

5. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 18.08.2022.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді О.В. Попікова

О.О. Євсіков