АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/2988/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

від ТОВ Компанія Ніко-Тайс - адвокат Грищенко О.М.

від Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича адвокат Легенченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.07.2022

по справі №916/2988/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс

до Фермерського господарства „Зірка-Б

про стягнення 177 972,06 грн

ВСТАНОВИВ

Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.12.2020 по даній справі позовні вимоги ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 6410,77 грн, 30% річних у розмірі 106 721,65 грн, збитків від інфляції у розмірі 64 839,64 грн, судового збору у розмірі 2 670,00 грн.

14.01.2021 Господарським судом було видано наказ про примусове виконання рішення суду від 24.12.2020.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 21.01.2021 заява ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс про розподіл судових витрат була задоволена шляхом присудження до стягнення з ФГ „Зірка-Б витрат на правову допомогу у розмірі 22 417,48 грн.

16.02.2021 Господарським судом було видано наказ про примусове виконання додаткового рішення суду від 21.01.2021.

У квітні 2022 ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс звернулось до Господарського суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця Велькова Олега Віталійовича.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.05.2022 скарга ТОВ „Компанія „Ніко-тайс на бездіяльність приватного виконавця Велькова О.В. була задоволена частково.

31.05.2022 ТОВ „Компанія „Ніко-тайс подано до Господарського суду Одеської області заяву про стягнення із приватного виконавця Велькова О.В. судових витрат у розмірі 13 100 грн.

Додатковою ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-тайс" про розподіл судових витрат на правову допомогу задоволено частково, стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича на користь товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 3 000 грн, в решті вимог заяви відмовлено.

В мотивах оскаржуваної додаткової ухвали місцевий господарський суд зазначив, що вимогами ст. 129 ГПК України передбачено необхідність розподілу інших судових витрат, тобто і витрат на правову допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому враховуючи часткове задоволення скарги ТОВ "Компанія "Ніко-тайс" на бездіяльність приватного виконавця, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на приватного виконавця витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 6550 грн.

Разом з цим, при вирішенні питання про співмірність заявлених ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс до стягнення витрат на правову допомогу із обсягом наданих послуг судом першої інстанції взято до уваги те, що скарги ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс в цілому завжди є тотожними, оскільки, як правило, порушення з боку виконавця вимог Закону України „Про виконавче провадження полягає у недотриманні строків перевірки майнового стану боржника. Так, в даному випадку, порушення як з боку приватного виконавця, так і з боку державного виконавця фактично полягало у невжитті достатніх заходів для звернення стягнення на належне боржнику майно, а саме 35 одиниць сільськогосподарської техніки. При цьому, у 2021 ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс подавало дві скарги на бездіяльність державного виконавця.

Таким чином, на переконання суду першої інстанції, подання чергової скарги не потребувало від представника ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс надання послуг, які можуть бути оцінені у сумі 6 550 грн, оскільки адвокат не здійснював аналізу значної кількості законів, підзаконних нормативно-правових актів, а також практики Верховного Суду.

Крім того, місцевим господарським судом відзначено, що ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс постійно подає скарги на бездіяльність державних виконавців, на що була звернута увага приватного виконавця Велькова О.В. у поданих до суду письмових запереченнях, а, отже, представництво адвокатом інтересів ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс в аналогічних ситуаціях має систематичний характер.

З огляду на викладене, Господарський суд Одеської області дійшов висновку, що присудження до стягнення із приватного виконавця Велькова О.В. на користь ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс витрат на правову допомогу у розмірі 6 550 грн не відповідає критеріям реальності таких витрат, обґрунтованості та пропорційності до характеру скарги у розумінні приписів ст. 129 ГПК України, а, отже, задоволення вимог позивача у повному обсязі матиме наслідком покладення на приватного виконавця надмірного тягарю.

Відтак, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання приватного виконавця Велькова О.В. шляхом присудження до стягнення на користь ТОВ Компанія Ніко-Тайс витрат на правову допомогу у сумі 3 000 грн, розмір яких є розумним, справедливим та співмірним із обсягом наданих представником послуг.

Не погодившись із даною додатковою ухвалою ТОВ Компанія Ніко-Тайс звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 04 липня 2022 року по справі №916/2988/20 скасувати в частині відмови в задоволенні заяви ТОВ Компанія Ніко-Тайс про покладення на Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 100 грн, прийняти нове рішення, котрим заяву ТОВ Компанія Ніко-Тайс про покладення на Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити повністю та стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича на користь ТОВ Компанія Ніко-Тайс судові витрати на правничу допомогу у розмірі 13 100 грн.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржуване додаткове рішення винесено з порушенням норм матеріального га процесуального права, неповно встановлені обставини, що мають знамення для справи, і тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, за твердженням апелянта, місцевий господарський суд, за відсутності поданого заінтересованою особою обґрунтованого клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, на власний розсуд здійснив зменшення заявлених до відшкодування судових витрат понесених скаржником на професійну правничу допомогу, та відповідно лише 3000 грн, із фактично понесених та заявлених до стягнення у розмірі 13 100 грн.

На переконання апелянта, місцевим господарським судом не було враховано та не взято до уваги послуги, що були надані адвокатом Грищенко О.М. у даній справі, які деталізовано у наданому до суду акті приймання-передачі виконаної правової допомоги.

При цьому, за твердженням апелянта, приватний виконавець не звертався до суду першої інстанції із клопотанням про зменшення розміру витрат на правову (правничу) допомогу.

Так, апелянт стверджує, що приватний виконавець свідомо допускав порушення норм чинного законодавства, прав та інтересів стягувача, а також безпідставно ухилявся від виконання рішення суду у даній справі.

На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неспівмірність витрат на правову допомогу фактично наданим послугам, заявлений до стягнення розмір судових витрат не є надмірним та завищеним, оскільки відповідає як принципам матеріального (договірного), так процесуального права.

Також, на переконання апелянта, судом першої інстанції не враховані висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.07.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №916/2988/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс на ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 та призначено справу до розгляду на 25.08.2022.

Відповідно до підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XІ Перехідні положення ГПК України, підпунктів 2.3.25, 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016 року, підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Південно-західному апеляційному господарському суді призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/2988/20 у зв`язку із перебуванням судді Таран С.В. у відпустці.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справу справи №916/2988/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс на додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.07.2022, визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

Колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Філінюка І.Г. прийнято до свого провадження справу №916/2988/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс на додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.07.2022.

Під час судового засідання від 25.08.2022 представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Представник Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича надав пояснення у відповідності до яких не погоджується із доводами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, рішенням господарського суду Одеської області від 24.12.2020 по даній справі позовні вимоги ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс було задоволено шляхом присудження до стягнення із ФГ „Зірка-Б на користь позивача пені у розмірі 6410,77 грн., 30% річних у розмірі 106 721,65 грн., збитків від інфляції у розмірі 64 839,64 грн., судового збору у розмірі 2 670,00 грн.

14.01.2021 господарським судом було видано наказ про примусове виконання рішення суду від 24.12.2020.

Додатковим рішенням господарського суду Одеської області від 21.01.2021 заява ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс про розподіл судових витрат була задоволена шляхом присудження до стягнення із ФГ „Зірка-Б витрат на правову допомогу у розмірі 22 417,48 грн.

16.02.2021 господарським судом було видано наказ про примусове виконання додаткового рішення суду від 21.01.2021.

27.04.2022 до Господарського суду Одеської області від ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс надійшла скарга на бездіяльність приватного виконавця Велькова Олега Віталійовича (далі по тексту приватний виконавець Вельков О.В.).

Ухвалою суду від 25.05.2022 скарга ТОВ „Компанія „Ніко-тайс на бездіяльність приватного виконавця Велькова О.В. була задоволена частково.

31.05.2022 до суду від ТОВ „Компанія „Ніко-тайс надійшла заява про стягнення із приватного виконавця Велькова О.В. судових витрат у розмірі 13 100,00 грн.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем було надано суду першої інстанції:

- договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №16-02-2021/2 від 16.02.2021, укладений між ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС та адвокатом Грищенко О.М.;

- акт приймання-передачі документів від 16.02.2021;

- акт здачі-приймання виконаних робіт від 26.05.2022 щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) за договором №16-02-2021/2 від 16.02.2021.

Відповідно до п. 1.1. Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №16-02-2021/2 від 16.02.2021 за цим Договором Виконавець зобов`язується надати Замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між Замовником, ФГ „Зірка-Б та приватним виконавцем Вельковим О.В., котрі виникли у виконавчому провадженні №64515846 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області у справі №916/2988/20 від 14 січня 2021 року, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів приватним виконавцем Вельковим О.В., направлених на примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області у справі №916/2988/20 від 14 січня 2021 року та стягнення із Боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахування останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання від імені Замовника до приватного виконавця Велькова О.В. різного роду клопотань про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №64515846 щодо примусового виконання наказу із врахуванням Закону України Про виконавче провадження, підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на бездіяльність приватного виконавця Велькова О.В. у виконавчому провадженні №64515846 щодо примусового виконання наказу при наявності підстав для такого заходу, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за даним договором.

Пунктом 3.1. договору встановлено, сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 800 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до п. 1.1 договору). При цьому, сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону. Окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи Виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить: ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції 900 грн.; судові засідання 1500 грн./судове засідання у суді відповідної судової інстанції; побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи із розрахунку 800 грн./год.; витрати (квитки, добові, тощо) згідно підтверджуючих документів.

Відповідно до п.3.2 договору Замовник повинен здійснити сплату грошових коштів (виконання грошового зобов`язання) наступним чином: 100% вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг, оплачуються протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення/прийняття судового рішення суду за результатами завершення розгляду судом справи №916/2988/20 за скаргою ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність приватного виконавця у виконавчому провадженні №64515846.

Згідно з п.3.8 договору, сторону погодили та визначили, що заохочувальним розміром гонорару Виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь Замовника (задоволення повністю та/або частково вимог Замовника, у відповідності до пункту 1.1., 2.1. Договору) визначається на рівні до одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26.05.2022, за період з 16 лютого 2021 року по 25 травня 2022 року адвокат Грищенко Олександр Миколайович надав ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС наступну правову допомогу:

- зустріч із Замовником з метою з`ясування обставин справи №916/2988/20 в призмі існування та допущення приватним виконавцем Вельковим О.В. порушення прав та інтересів Замовника у виконавчому провадженні №64515846 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області у справі №916/2988/20 від 14 січня 2021 року (1 година);

- організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги вих. №19-3/04 від 19 квітня 2022 року ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність приватного виконавця Велькова О.В. у виконавчому провадженні №64515846 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області у справі №916/2988/20 від 14 січня 2021 року. Підготовка щодо подання до Господарського суду Одеської області скарги вих. №19-3/04 від 19 квітня 2022 року ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність приватного виконавця Велькова О.В. у виконавчому провадженні №64515846 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області у справі №916/2988/20 від 14 січня 2021 року (7 годин);

- за участь у судовому засіданні, котре відбулось 16 травня 2022 року, у справі №916/2988/20 за скаргою вих. №19-3/04 від 19 квітня 2022 року ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність приватного виконавця Велькова О.В., надання пояснення, підтримання процесуальної та правової позиції, тощо - 1 500,00 грн.

- за участь у судовому засіданні, котре відбулось 23 травня 2022 року, у справі №916/2988/20 за скаргою вих. №19-3/04 від 19 квітня 2022 року ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність приватного виконавця Велькова О.В., надання пояснення, підтримання процесуальної та правової позиції, тощо - 1 500,00 грн.

- за участь у судовому засіданні, котре відбулось 25 травня 2022 року, у справі №916/2988/20 за скаргою вих. №19-3/04 від 19 квітня 2022 року ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність приватного виконавця Велькова О.В., надання пояснення, підтримання процесуальної та правової позиції, тощо - 1 500,00 грн.

- гонорар адвоката на підставі пункту 3.8. договору №16-02-2021/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 16 лютого 2021 року у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення у справі №916/2988/20 за скаргою вих. №19-3/04 від 19 квітня 2022 року ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність приватного виконавця Велькова О.В. у виконавчому провадженні №64515846 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області у справі №916/2988/20 від 14 січня 2021 року - 1 400,00 грн.

Відповідно до пункту 2 Акту, загальна вартість вказаних послуг склала 13 100 грн.

Пунктом 4 Акту визначено, що замовник претензій згідно Договору №16-02-2021/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 16 лютого 2021 року до виконавця немає.

У вказаному Акті наведено перелік відповідних послуг, їх вартість та кількість витрачених годин роботи адвоката.

Приватний виконавець Вельков О.В. у поданих до суду першої інстанції письмових запереченнях просив відмовити у задоволенні заяви ТОВ „Компанія „Ніко-тайс про розподіл витрат на правову допомогу, посилаючись на тотожність скарги на бездіяльність приватного виконавця іншим наявним в матеріалах справи скаргам, що, відповідно, свідчить про недоведеність адвокатом факту надання послуг, які можуть бути оцінені у розмірі 13 100,00 грн. Крім того, виконавцем було наголошено, що договір про надання правової допомоги та акт наданих послуг повністю однакові із іншими договорами та актами, які раніше надавались позивачем разом із заявами про розподіл судових витрат після розгляду судом скарг на дії та бездіяльність державного виконавця. Таким чином, за переконанням приватного виконавця, адвокат допустив формальний підхід до складання скарги, оскільки навіть судова практика, на яку ТОВ „Компанія „Ніко-тайс посилається у скарзі, сформована у 2018-2019 рр., а, отже, вартість наданих послуг вочевидь є завищеною та не може бути присуджена до стягнення із приватного виконавця.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1-3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На виконання ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України у скарзі на бездіяльність приватного виконавця ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС повідомило, що у майбутньому із врахуванням умов та на підставі договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) змушене буде понести витрати, пов`язані із розглядом відповідної скарги, розмір та обсяг яких на момент подання скарги визначити неможливо.

Із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представник ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС адвокат Грищенко О.М. звернувся до суду 28.05.2022, тобто у межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС дотримано порядок повідомлення про понесення судових витрат, а також надано суду належні та допустимі докази на підтвердження їх понесення.

Щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку з приводу того, що з огляду на приписи ст. 129 ГПК України та враховуючи часткове задоволення скарги ТОВ "Компанія "Ніко-тайс" на бездіяльність приватного виконавця, витрати на правову допомогу адвоката мають бути розподілені пропорційно у розмірі 6550,00 грн.

Так, за приписами ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 344 ГПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що 27.04.2022 ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс звернулось до суду першої інстанції зі скарга на бездіяльність приватного виконавця Велькова Олега Віталійовича відповідно до якої просило суд:

- визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця під час примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 14.01.2021р. у даній справі за період з 16.02.2021 по 23.02.2022, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій під час примусового виконання наказу суду із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження;

- зобов`язати приватного виконавця Велькова О.В. усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №64515846 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 14.01.2021 по справі №916/2988/20 із урахуванням норм та положень Закону України „Про виконавче провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.05.2022 скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-тайс на бездіяльність приватного виконавця Велькова Олега Віталійовича задоволено частково, визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця Велькова Олега Віталійовича за період з 16.02.2021 по 23.02.2022 у виконавчому провадженні № 64515846 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 14.01.2021 по справі №916/2988/20, котра виразились у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні із урахуванням норм та положень Закону України „Про виконавче провадження, в решті вимог скарги відмовлено.

При цьому, відмовляючи у задоволенні вимоги про зобов`язання приватного виконавця усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №64515846, суд першої інстанції зазначив, що 24.05.2022 приватним виконавцем Вельковим О.В. було винесено постанову №64515846 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження.

З огляду на викладене місцевий господарський суд дійшов висновку, що станом на момент розгляду скарги наказ від 14.01.2021 не перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця, а отже, у суду відсутні підстави для задоволення заявлених ТОВ „Компанія „Ніко-Тайс у скарзі вимог до приватного виконавця Велькова О.В. про зобов`язання останнього усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій.

Враховуючи таке, а також приписи ст.ст. 343, 344 ГПК України, колегія суддів вважає невірним застосування до вимог позивача про стягнення судових витрат, а саме витрат на правову допомогу, приписів ст. 129 ГПК України, оскільки фактично вимоги позивача було задоволено, а відмова у задоволенні вимоги про зобов`язання приватного виконавця усунути допущене порушення було пов`язана з тим, що виконавчий документ, станом на час прийняття рішення, не перебував на виконанні приватного виконавця, оскільки виконавчий документ був повернутий стягувачеві.

Відтак, на переконання колегії суддів, у суду першої інстанції не було підстав для пропорційного розподілу судових витрат на правову допомогу між сторонами, з огляду на часткове задоволення скарги.

Також, роблячи висновок про неспівмірність витрат на правову допомогу фактично наданим послугам, суд першої інстанції не надав оцінку фактичним обставинам та не дослідив надані позивачем докази, зокрема, Акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26.05.2022, що в свою чергу призвело до прийняття необґрунтованого рішення у даній справі.

Згідно з ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

В силу статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5-7 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (постанова палати КЦС ВС від 03.05.2018 року по справі № 372/1010/16-ц).

Розглянувши надані ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС докази понесених витрат під час розгляду справи у суді першої інстанції та враховуючи пояснення приватного виконавця Велькова О.В., колегія суддів зазначає наступне.

1. Щодо послуг із зустрічі із Замовником з метою з`ясування обставин справи №916/2988/20, колегія суддів зазначає наступне.

Спілкування людини з адвокатом у контексті правової допомоги підпадає під сферу приватного життя, оскільки це надає захиснику можливість приймати обґрунтовані рішення. Звідси вбачається, що будь - то в контексті допомоги з цивільного чи кримінального судочинства або в контексті звернення до загальної юридичної консультації, особи, які звертаються до адвоката, можуть обґрунтовано очікувати, що їхні повідомлення є приватними та конфіденційними. На це звернув увагу Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу "Алтай проти Туреччини" (Altay v. Turkey (No. 2), заява №11236/09, рішення від 09 квітня 2019 року).

Отже, колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги про стягнення 800,00 грн вартості послуг у вигляді зустрічі із замовником з метою з`ясування обставин справи №916/2988/20, оскільки вони не стосуються підготовки справи до розгляду у суді першої інстанції, та у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, є сферою приватного життя. Окрім того, адвокатом в підтвердження проведення зустрічей з клієнтом (позивачем у справі) та здійснення правового аналізу наданих клієнтом документів не надано будь-яких доказів, що є порушенням принципів, які закладені в основу господарського судочинства, зокрема, принципу змагальності, за умовами якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи.

Щодо послуг з проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги вих. №19-3/04 від 19 квітня 2022 року ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність приватного виконавця Велькова О.В., колегія суддів зазначає наступне.

З заяви позивача вбачається, що на надання даних послуг було витрачено 6 годин, однак колегія суддів не може з цим погодитися.

Адже ТОВ Компанія Ніко-Тайс неодноразово зверталось до суду зі скаргами на дії та бездіяльність приватного виконавця в рамках виконавчого провадження. Такі скарги були підписані адвокатом Грищенко О.М., що свідчить про те, що адвокат в повній мірі був раніше обізнаний і з правовою ситуацією у даному провадженні. Тому адвокат був цілком обізнаний з обставинами вказаної справи, а для оцінки правомірності чи неправомірності дій/бездіяльності виконавця немає необхідності вивчати значний обсяг законодавства.

Колегія суддів вважає, що дана справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних витрат часу та зусиль, зокрема, щодо аналізу судової практики, яка є достатньо сталою.

Окрім того, скарга на бездіяльність державного виконавця обсягом 14 аркушів здебільшого містить цитування норма права, правові позиції Верховного Суду.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що достатнім часом для надання даних послуг є 3 години, а не 6 годин, які були заявлені позивачем, з врахуванням розрахунку наявного у матеріалах даної справи, вартість 3 годин даних послуг складає 2400,00 грн.

Щодо послуг з участі у судових засіданнях, які відбулися 16 травня 2022 року, 23 травня 2022 року та 25 травня 2022 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до протоколу судового засідання Господарського суду Одеської області від 16.05.2022 по справі №916/2988/20, в якому розглядалася скарга ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність приватного виконавця Велькова О.В., у цьому судовому засіданні прийняв участь представник ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС - адвокат Грищенко О.М.

Відповідно до протоколу судового засідання Господарського суду Одеської області від 23.05.2022 по справі №916/2988/20, в якому розглядалася скарга ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність приватного виконавця Велькова О.В., у цьому судовому засіданні прийняв участь представник ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС - адвокат Грищенко О.М.

Відповідно до протоколу судового засідання Господарського суду Одеської області від 25.05.2022 по справі №916/2988/20, в якому розглядалася скарга ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність приватного виконавця Велькова О.В., у цьому судовому засіданні прийняв участь представник ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС - адвокат Грищенко О.М.

Таким чином, послуги з участі у судових засіданнях дійсно було надано, вартість таких послуг є співмірною зі складністю справи та витраченим часом на надання даних послуг, не перевищує розмір вартості таких послуг згідно умов договору. Отже витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4500,00 грн є обґрунтованими.

Щодо гонорару успіху адвоката на підставі пункту 3.8. договору №16-02-2021/2, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.3.8 договору, сторону погодили та визначили, що заохочувальним розміром гонорару Виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь Замовника (задоволення повністю та/або частково вимог Замовника, у відповідності до пункту 1.1., 2.1. Договору) визначається на рівні до одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У даному випадку скарга ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність приватного виконавця Велькова О.В., як вже було зазначено вище, фактично була задоволена.

Актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26.05.2022 гонорар адвоката на підставі пункту 3.8. договору №16-02-2021/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 16 лютого 2021 року становить 1 400,00 грн.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з гонораром успіху. ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

За наявності угод, які передбачають гонорар успіху, ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі Пакдемірлі проти Туреччини (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала гонорар успіху у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 було здійснено висновок щодо гонорару успіху про те, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат.

Відповідно, обґрунтованість її стягнення підлягає оцінці з урахуванням співмірності з ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

У даному випадку, умовою виплати гонорару успіху є відкладальна обставина, а саме задоволення скарги ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС на бездіяльність приватного виконавця Велькова О.В. Як було встановлено вище, ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.05.2022 скарга ТОВ „Компанія „Ніко-тайс на бездіяльність приватного виконавця Велькова О.В. була задоволена частково. Таким чином, у адвоката з`явилися підстави для отримання гонорару успіху.

Колегія суддів вважає, що у даному випадку гонорар успіху є співмірним зі складністю справи, адже суму такого гонорару успіху становить всього 1 400,00 грн, виплата такого гонорару була передбачена безпосередньо умовами договору на правничу допомогу, тому витрати на гонорар успіху слід віднести до витрат на професійну правничу допомогу.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, колегія суддів доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС про розподіл судових витрат на правову допомогу шляхом присудження до стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 9 900,00 грн. (1 400,00 грн гонорар успіху; 4 500,00 грн оплата послуг з участі у судових засіданнях; 4 000,00 грн оплата послуг щодо розроблення та подачу від імені ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС скарги на бездіяльність державного виконавця, ознайомлення із запереченнями приватного виконавця, подання на них пояснень), розмір яких є розумним, справедливим та співмірним із обсягом наданих представником послуг. В іншій частині заяви Товариству з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС необхідно відмовити.

Посилання апелянта на те, що приватним виконавцем Вельковим О.В. не надано жодних клопотань саме про зменшення розміру витрат на правову допомогу не приймається колегією суддів до уваги, оскільки в матеріалах справи містяться заперечення приватного виконавця від 31.06.2022, які за своєю суттю фактично є запереченнями щодо задоволення заяви ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС, поданими в порядку частин 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, якими приватний виконавець фактично просить суд відмовити у задоволенні заяви з посиланнями на неспівмірність заявлених витрат, що по суті є тотожним зменшенню таких витрат до мінімальної величини.

Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів, оскільки вони були враховані судом апеляційної інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку судом першої інстанції не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не було досліджено надані позивачем докази, зокрема, Акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 26.05.2022, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а додаткова ухвала суду першої інстанції скасування з прийняттям нового рішення про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС про розподіл судових витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Додаткову ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 по справі №916/2988/20 скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс про покладення на Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича (65026, м. Одеса, вул. Грецька, 44, офіс 207; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, вул. Ак. Заболотного, 38, оф. 23, ) витрати на правову допомогу у розмірі 9900,00 грн.

В решті вимог заяви відмовити.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документа.

Постанова, згідно з ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 29.08.2022.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Філінюк І.Г.