ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

09 серпня 2022 року Справа № 903/208/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Петрук О.В.

представники учасників справи:

позивач - Овчарук О.О.;

відповідач - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Позивача-Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Волинської області від 02.02.2022, повний текст якого складено 08.02.2022, у справі №903/208/18 (суддя Войціховський В.А.)

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія

«Нафтогаз України» м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» м.Луцьк

про стягнення 9 029 213 грн 09 коп. пені, інфляційних втрат та річних,-

В березні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі в тексті НАК «Нафтогаз України») звернулось до господарського суду з позовом про стягнення на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут» (надалі в тексті ТзОВ «Волиньгаз Збут») 9029213 грн 09 коп., в тому числі 5004545 грн 50 коп. пені згідно укладеного договору, 2879274 грн 34 коп. втрат від інфляції та 1145393 грн 25 коп. -3% річних.(т.1, арк.справи 3-7).

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач зазначав про невиконання Відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №17-202-Н від 12.04.2017 в частині проведення належних та своєчасних розрахунків з оплати отриманого природного газу; існування у ті чи інші періоди заборгованості з оплати вартості газу; нарахування у зв`язку з цим заявлених до стягнення сум.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 28.03.2018 відкрито провадження у справі №903/208/18. Провадження у даній справі зупинялось з 27.06.2018р. по 09.08.2021р. до набрання законної сили судовим рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/6092/ 18 за позовом ТзОВ «Волиньгаз Збут» до «НАК «Нафтогаз України» про визнання договору недійсним в частині.(т.1, арк.справи 75-76, 101).

Рішенням Господарського суду Волинської області від 02.02.2022 у справі №903/208/18 у задоволені позову відмовлено. Судом встановлено, що оплата за природний газ проводилась Від-повідачем в порядку та на умовах, визначених п.6 ст.11 Закону України «Про ринок природного газу», постанови Кабінету міністрів України (надалі в тексті КМУ) від 01.10.2015 №758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), постанови КМУ від 30.09.2015 №792 «Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ», постанови НКРЕКП від 30.09.2015 №2516 «Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціа-льним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки», постанови КМУ від 11.01.2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» та з дотриманням умов п.п.6.1 та 6.2 договору.

Крім того, господарським судом першої інстанції було встановлено, що остаточний розра-хунок проводився на підставі спільного протокольного рішення; підписавши спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків, відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 №20, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій (далі Порядок від 11.01.2005 №20), НАК «Нафтогаз України» у такий спосіб виявив свою згоду здійснити розрахунки відповідно до згаданого Порядку і тим самим погодився із зміною порядку та строків проведення розрахунків за наданий ним газ за договором; державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перера-хуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки Позивача за визначеними норма-тивами.(т.2, арк.справи 220-226).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Позивач «НАК «Нафтогаз України» подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 02.02.2022 в частині відмови в стягненні 8239130 грн 64 коп. та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.(т.2, арк.справи 2-18).

Обґрунтовуючи скаргу, апелянт зазначає, що господарський суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення з порушенням норм матеріального права та неправильно застосованого застосування норм процесуального права, не з`ясував всі обставини справи, недоведені обставини визнав встановленими, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам та не підтверджені жодними достовірними та достатніми доказами.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 відкрито апеляційне провадження у справі за скаргою Позивача та призначено справу до розгляду на 09.08.2022.(т.3, арк.справи 41).

28.06.2022 на адресу суду надійшов відзив на скаргу, в якому ТзОВ «Волиньгаз Збут» заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін.(т.3, арк.справи 46-56).

13.07.2022 від «НАК «Нафтогаз України» з електронного кабінету системи «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив.

Крім того, 05.08.2022 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання, в якому ТзОВ «Волиньгаз Збут» повідомило про відсутність згоди на розгляд справи за відсутності його представника на період до завершення воєнного стану та просило суд відкласти розгляд, продов-живши процесуальні строки на період до завершення воєнного стану. Дане клопотання надійшло також засобами поштового зв`язку 08.08.2022.

05.08.2022 з електронного кабінету системи «Електронний суд» від ТзОВ «Волиньгаз Збут» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі в даній справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі №640/3438/21.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 09.08.2022 розглянувши подані клопотання, колегія суддів відхилила обидва клопотання за безпідставністю з огляду на таке.

Стосовно незгоди адвоката Гаврилюка Д.Ю., представника ТзОВ «Волиньгаз Збут» на розгляд справи за відсутності представника, колегією суду враховано положення ч.11 ст.270 Господарського процесуального кодексу України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк; принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направ-лений на недопущення затягування процесу. Крім цього, посилання представника Відповідача на неможливість у зв`язку з запровадженням військового стану прийняти участь в судовому засіданні 09.08.2022 не визнаються апеляційним судом поважними причинами неявки представника в судове засідання, оскільки активні дії військової агресії російської федерації за місцезнаход-женням представника, зазначеним у поданому клопотанні, а саме на території м.Луцька та Волинської області не відбуваються.

Відхиляючи клопотання ТзОВ «Волиньгаз Збут» про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі №640/3438/21, суд апеляційної інстанції зазначає про відсутність правових підстав для такого зупинення, оскільки предметом спору у справі №640/3438/21 є чинність абз.4 п.2 постанови №143 від 27.02.2019, положення якого регулюють порядок нарахування оплати вартості природного газу, а предметом спору у даній справі є стягнення штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних за відсутності основного боргу.

Поміж іншого, судом було задоволено клопотання «НАК «Нафтогаз України» про участь представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку Easycon. В судовому засіданні 09.08.2022 представник Позивача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції.

Відповідач не забезпечив явки свого представника, при цьому, явка сторін обов`язковою не визнавалась, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний госпо-дарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2017 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»-продавець та Товариством з обмеженою відповідальністю «Волиньгаз Збут»-покупець укладено договір купівлі-продажу природного газу №17-202-Н (надалі в тексті Договір), за умовами п.1.1 якого, продавець зобов`язався передати покупцеві у 2017 році природний газ, а покупець прийняти та оплатити його на умовах цього договору.

Природний газ, що передається за Договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.(п.1.2 Договору).

Продавець передає покупцеві з 01.04.2017 по 31.03.2018 (включно) природний газ обсягом до 319074 тис.куб.метрів, у тому числі за місяцями (тис.куб.метрів): квітень 2017 року 18350,500, травень 2017 року 9041,500, червень 2017 року 6527,000, липень 2017 року 6848,000, серпень 2017 року 7490,000, вересень 2017 року 8720,500, жовтень 2017 року 24610,000, листопад 2017 року 41034,500, грудень 2017 року 53500,000, січень 2018 року 60455,000, лютий 2018 року 47187,000, березень 2018 року 35310,000, приймання-передача якого оформляється актом приймання-передачі.(п.п. 2.1, 3.2 Договору).

Ціна за 1000 куб.метрів природного газу, який передається за Договором, з урахуванням податку на додану вартість у розмірі 20 відсотків, становить 5930,40 грн. Порядок зміни ціни та її застосування встановлюється постановою КМУ від 22.03.2017 №187. Загальна сума вартості природного газу за Договором, згідно пунктів 5.1-5.3, складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Відповідно до п.6.1 Договору, оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу. Оста-точний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Остаточний розрахунок з оплати вартості придбаного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ від 11.01.2005 №20 (Офіційний вісник України, 2005р., №2, ст.88) і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі, якщо продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.

Вартість фактично переданого природного газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в тому числі коригуючих актів) за відповідний місяць, підписаних покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.

У разі не надання покупцем продавцеві до 25 числа (включно) передбачених в абзаці четвертому цього пункту актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, остаточний розрахунок за весь фактично переданий у відповідному місяці купівлі-продажу природний газ здійснюється до 25 числа (включно), що настає за місяцем купівлі-продажу газу.

Покупець зберігає за собою право надати акт звіряння розрахунків, передбачений в абзаці четвертому цього пункту до закінчення 90-го дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівля-продаж природного газу. При цьому, у випадку, якщо покупець надасть продавцеві передбачений абзацом четвертим цього пункту акт звіряння пізніше 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу, але до закінчення 90 днів, що відраховуються з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, то розрахунок за придбаний покупцем газ, в частині суми зазначеної в такому акті звіряння, буде здійснюватись в порядку, передбаченому абзацом третім цього пункту, але з такими особливос-тями. З дати надання продавцеві покупцем зазначеного вище акту звіряння, припиняється нарахування продавцем неустойки, 3% річних, а також інфляційних збитків на суму, зазначену в такому акті звіряння, на період з дати надання акту звіряння продавцеві і до закінчення 90 днів, що відраховуються з першого числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за придбаний покупцем природний газ в частині, що підлягає оплаті за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ від 11.01.2005 №20, має бути здійснений до закінчення 90-го дня, що відраховується з першого числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівля-продаж природного газу, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.

Покупець може ініціювати проведення розрахунку за придбаний природний газ за процеду-рою передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою КМУ від 11.01. 2005 №20 і після спливу 90-денного строку, передбаченого абзацом 3 пункту 6.1 Договору.

Сторонами погоджено, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів який перевищують цей 5-денний строк.

Згідно з пунктами 6.2, 6.3 Договору оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП. За наявності заборгованості за попередні періоди покупець перераховує кошти з поточного рахунка на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця.

Сторони встановили відповідальність за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань, зокрема, у разі невиконання пункту 6.1 Договору покупець зобов`язується сплатити продавцеві, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день його прострочення.(п.п. 7.1, 7.2 Договору).

Договір підписано представниками сторін, скріплено відбитками печаток.(т.1, арк.справи 20-25).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Договору «НАК «Нафтогаз України» у період з квітня 2017 року по березень 2018 року передало, а ТзОВ «Волиньгаз Збут» для постачання побутовим споживачам прийняло природний газ на загальну суму 298430869 грн 76 коп., що стверджується наявними в матеріалах справи двосторонніми актами прийому-передачі природного газу від 30.04.2017р., 31.05.2017р., 30.06.2017р., 31.07.2017р., 31.08.2017р., 30.09. 2017р., 31.10.2017р., 30.11.2017р., 31.12.2017р., 31.01.2018р., 28.02.2018р., 31.03.2018р.(т.1, арк. справи 28-34)

Матеріали справи також свідчать, що з метою погашення взаємної заборгованості Голов-ним управлінням Державної казначейської служби України у Волинській області, Департаментом фінансів Волинської облдержадміністрації, ТзОВ «Волиньгаз Збут» та НАК «Нафтогаз України», 24.05.2017р. було укладено Спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу №2784 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України на загальну суму 8727586 грн. 59 коп.(т.1, арк.справи 35-37).

За змістом розділу «1» зазначеного спільного протокольного рішення, його предметом є організація проведення Сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови КМУ від 11.01. 2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій».

Розділом « 3» Спільного протокольного рішення визначено, що з метою реалізації цього протокольного рішення сторони зобов`язуються: забезпечити подання до органів Державної казначейської служби України належним чином оформлених спільних протокольних рішень та платіжних доручень згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 №493/688; перерахувати кошти наступній стороні, а сторона остання до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок; оперативно обмінюватись наявною інформацією, виходячи з принципів задоволення взаємних інтересів у процесі реалізації цього спільного протокольного рішення; забезпечити проведення розрахунків відповідно до цього спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на розрахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою цим спільним протокольним рішенням.

Згідно з розділом «4» Спільного протокольного рішення сторони несуть відповідальність за недотримання вимог Постанови Уряду від 11.01.2005 №20 та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов`язань за спільним протокольним рішенням про організацію взаємо-розрахунків відповідно до законодавства України.

Положеннями пункту 1.2 Порядку від 03.08.2015 №493/688, яким сторони керувались під час підписання Спільного протокольного рішення визначено, що розрахунки, передбачені у пункті 1.1 проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу, форму якого наведено у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ або вугілля, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, лише частина природного газу споживалась пільговиками та підлягала оплаті за спільними протокольними рішеннями, інша частина коштів у сумі 289703283 грн 17 коп. сплачувалась ТзОВ «Волиньгаз Збут» через роз-подільчий рахунок із спеціальним режимом використання у відповідності до положень п.6 ст.11 ЗУ «Про ринок природного газу», Постанови КМУ від 01.10.2015р. №758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), Постанови КМУ №792 від 30.09.2015 «Про забезпечення прове-дення розрахунків за спожитий природний газ», Постанови НКРЕКП від 30.09.2015р. №2516 «Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки».

Матеріалами справи, а саме довідкою про операції за договором №17-202-Н від 12.04.2017 стверджується відсутність заборгованості Відповідача перед Позивачем з оплати вартості отрима-ного природного газу згідно Договору за спірний період.(т.1, арк.справи 15).

Однак, вважаючи, що несвоєчасною оплатою вартості отриманого газу ТзОВ «Волиньгаз Збут» порушило права НАК «Нафтогаз України», останнє звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом про стягнення 5004545 грн 50 коп. пені згідно п.7.2 Договору, а також 2879274 грн 34 коп. втрат від інфляції та 1145393 грн 25 коп. -3% річних.

Як зазначалось вище, рішенням від 02.02.2022 Господарський суд Волинської області в задоволенні позовних вимог відмовив повністю.

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не обґрунтована та не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Предметом даного спору є штрафні санкції та заборгованість, яка збільшилась внаслідок інфляції і річні за користування коштами у зв`язку з несвоєчасною оплатою товару.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України), договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України яка кореспондуються із статтею 193 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.(ч.1 ст.549 ЦК України

Порушенням зобов`язання, згідно статей 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 ЦК України).

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможли-вість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановле-ного індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно, для застосування санкцій, визначених умовами договору, а також наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених рішеннями про організацію взаємо-розрахунків.

Згідно умов Договору природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.

Відповідно до постанови КМУ від 01.10.2015 №758 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загально-суспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), яка була чинною на момент укладення сторонами Договору, згідно з Додатком 1 на Відповідача, як на подальшого постачальника природного газу покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності).

Згідно п.14 постанови від 01.10.2015 №758 постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується відповідно до законо-давства.

Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України «Про ринок природного газу» (положення якої були чинні на час існування правовідносин між сторонами), споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритий в установах уповноваженого банку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, та їх структурними підрозділами.

Для проведення розрахунків за спожитий природний газ постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обов`язків, покладених на таких продавців, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від споживачів. Уповноважені банки, що обслуговують поточні рахунки із спеціальним режимом використання, визначаються КМУ.

Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання та порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ затверджуються КМУ.

Постановою КМУ від 30.09.2015 №792 «Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ» (в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин) затверд-жено Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ та Порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ.

Відповідно до вказаного Порядку постачальники природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу (газопостачальні підприємства), та їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам для виконання їх спеціальних обов`язків (оптові продавці), відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від споживачів, в порядку, визначеному Національним банком.

Газопостачальні підприємства і оптові продавці відкривають поточні рахунки із спеціальним режимом використання для виконання покладених на них спеціальних обов`язків щодо постачання та продажу природного газу. При цьому, якщо для певної категорії (групи) споживачів встановлено ціни, які відрізняються від звичайних чи ринкових цін, газопостачальні підприємства і оптові продавці відкривають в установах уповноваженого банку окремі поточні рахунки із спеціальним режимом використання для кожної такої категорії (групи) споживачів.

Газопостачальні підприємства і оптові продавці обумовлюють у відповідному договорі про відкриття банківського рахунка право уповноваженого банку на договірне списання (перераху-вання) з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять за спожитий природний газ, без застосування платіжних вимог.

Уповноважений банк подає НКРЕКП перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями.

Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств і оптових продавців подається уповноваженим банком до НКРЕКП на затвердження та доводиться до відома Національного банку, підприємств поштового зв`язку, а також споживачів та інших учасників розрахунків шляхом опублікування в офіційному друкованому виданні КМУ та розміщується на офіційному веб-сайті НКРЕКП.

Газопостачальні підприємства інформують упродовж 10 робочих днів від дня відкриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання споживачів про відкриті в уповноваж-женому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

Газопостачальні підприємства укладають у двомісячний строк із споживачами нові договори (додаткові угоди) із зазначенням відповідного поточного рахунка із спеціальним режимом використання для зарахування коштів за спожитий природний газ виключно на такий рахунок.

Під час укладення договорів купівлі-продажу природного газу між газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями, а також договорів постачання природного газу між газопостачальними підприємствами та споживачами визначаються умови щодо оплати за природний газ виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

У разі припинення (закінчення строку виконання) спеціальних обов`язків газопостачальних підприємств і оптових продавців газопостачальні підприємства і оптові продавці закривають поточні рахунки із спеціальним режимом використання у порядку, визначеному нормативно-правовими актами Національного банку. Про закриття поточного рахунка із спеціальним режимом використання уповноважений банк у дводенний строк письмово повідомляє НКРЕКП.

В силу положень ч.ч. 1-3 ст.12 ГК України, для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку держава застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є: державне замовлення; ліцензування, патентування і квотування; технічне регулювання; застосування нормативів та лімітів; регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб`єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз».

Наведене регулювання визначене постановою КМУ від 11.01.2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій».

Порядок визначає механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртранс-газ», а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами.

Відшкодування коштів на пільги, субсидії здійснюється з Державного бюджету України за спеціальною процедурою. При цьому, такі кошти не є коштами суб`єкта господарювання, а безпосередньо перераховуються на рахунок НАК «Нафтогаз України».

Отже, державою законодавчо врегульвано спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки Позивача за визначеними нормативами.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду, винесених за результатом розгляду аналогічних справ №918/553/18 (постанова від 24.07.2019), №903/911/ 18 (постанова від 11.11.2019) та №906/278/18 (постанова від 03.04.2019).

З огляду на вищенаведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що у Відповідача при укладенні протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків відсутня можливість впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з Позивачем за поставлений природний газ, що, зокрема, виключає можливість застосування до Відповідача відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання у вигляді нарахування пені та 3% .

Слід зазначити, що аналогічні положення закріплені у Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженому постановою КМУ від 04.03.2002 №256, згідно з п.4 якого перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигну-вань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

Таким чином, Держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.

Пунктом 7 Порядку визначено, що розрахунки проводяться за згодою учасників на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків.

Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетич-ого комплексу (ПЕК), визначений Порядком, Держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств ПЕК, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг.

Тобто, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині (у роз-мірі отриманих пільг та субсидій населенням на відповідній території діяльності відповідача) зазнають імперативного регулюючого впливу Держави, якою приймаються законодавчі акти щодо виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг та субсидій; соціального захисту відповідних категорій громадян та їх гарантій. А тому на виконання таких законодавчих актів державою в особі відповідних державних органів приймаються підзаконні нормативні акти.

Отже, незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі госпо-дарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного), і застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачали сторони у договорі відповідні умови.

В даному випадку, на думку суду, підписавши Сільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків, НАК «Нафтогаз України» у такий спосіб виявило згоду здійснити розрахунки відповідно до Порядку від 03.08.2015р. №493/688, а отже погодилося зі зміною порядку та строків проведення розрахунків за наданий природний газ за договором №17-202-Н від 12.04. 017р.

Як вбачається з матеріалів справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, що оплата за природний газ проводилася відповідачем в порядку та на умовах, визначених п.6 ст.11 Закону України «Про ринок природного газу», постанови КМУ від 01.10.2015 №758 «Про затверд-ження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (від-носини у перехідний період), постанови КМУ від 30.09.2015 №792 «Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ», постанови НКРЕКП від 30.09.2015 №2516 «Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки», з дотриманням умов п.6.1 та п.6.2 Договору, а остаточний розрахунок проводився на підставі Спільного протокольного рішення у відповідності до постанови КМУ від 11.01.2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій».

Матеріали справи свідчать, що Відповідач належним чином виконував умови Спільного протокольного рішення, розрахунки проведені у повному обсязі, що свідчить про відсутність підстав для нарахування та стягнення з Відповідача пені, інфляційних втрат та річних, які Позивач нарахував на суми, сплачені згідно Спільного протокольного рішення.

Отже, за таких обставин, для застосування санкцій, визначених умовами Договору, а також наслідків за порушення грошового зобов`язання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, необхідно щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених рішеннями про організацію взаєморозрахунків.

Зазначене вище застосування норм матеріального права узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеній в постанові від 31.05.2019 у справі №924/296/18, а також з позиціями Верховного Суду, викладених в постановах від 09.07.2019 у справі №924/297/18, від 14.03.2018 у справі №910/9806/16, від 25.05.2018 у справі №926/50/16, від 14.06.2018 у справі №904/2743/16, від 18.04.2018 у справі №906/790/16, від 03.04. 2018 у справі №906/242/17, від 11.09.2018 у справі №907/327/16, від 25.06.2019 у справі №907/864/ 17, від 24.07.2019 у справі №918/553/18, від 31.05.2019 у справі №924/296/18, від 11.11.2019 у справі №903/911/18, від 03.04.2019 у справі №906/278/18, від 17.11.2020 у справі №907/516/19, від 22.12.2020 у справі №926/2017/19, від 06.08.2020 у справі №909/1066/18, від 21.07.2020 у справі №916/1109/18, від 05.03.2020 у справі №908/2600/18, від 05.03.2020 у справі №926/19/19, від 14.07.2020 у справі №923/1064/18, від 15.04.2020 у справі №909/256/18, від 06.03.2020 у справі №903/796/18.

Отже, посилання Відповідача на те, що уклавши Спільне протокольне рішення сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за надані послуги згідно з Договором, є таким, що заслуговує на увагу.

Виходячи з підстав позову та встановлених у цій справі фактичних обставин, правові під-стави для задоволення позову відсутні.

Всі доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Позивача про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнають-ся такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господар-ського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 86, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на рішення господарського суду Волинської області від 02.02.2022 у справі №903/208/18 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верхов-ного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №903/208/18 повернути до господарського суду Волинської області.

?

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Філіпова Т.Л.