ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2022 Справа № 914/1360/22

За позовом:Львівського обласного центру зайнятості, м. Львів
до відповідача:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Львівська обл., м. Новий Розділ
про:стягнення заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних
Суддя Р.В. Крупник Секретар Р.Р. Волошин
Представники сторін:
від позивача:Н.М. Мацюк представниця;
від відповідача:Т.В. Савка адвокат.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівського обласного центру зайнятості (далі Позивач) до ФОП ОСОБА_1 (далі Відповідачка) про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних.

Ухвалою від 28.06.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначив на 08.08.2022.

У судовому засіданні, що відбулось 08.08.2022, оголошено перерву до 22.08.2022.

У судове засідання 22.08.2022 представниця позивача з`явилась, через канцелярію суду подала додаткові пояснення до позовної заяви, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідачки у судове засідання 22.08.2022 з`явився, через канцелярію суду подав заперечення на відповідь на відзив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

Позовна заява обґрунтована тим, що 05.09.2018 між Львівським обласним центром зайнятості, Новороздільською міською філією Львівського обласного центру зайнятості, Управлінням соціального захисту населення Новороздільської міської ради та ФОП ОСОБА_1 укладено чотирьохсторонній Договір №531 про надання відповідачці безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі у розмірі 70346,00 грн.

Згідно умов Договору фінансова допомога надавалася на закупівлю обладнання та матеріалів для організації підприємницької діяльності відповідачки, за умови її зобов`язання працевлаштувати строком не менше ніж на два роки не менше як двох осіб, зазначених у пункті 2 Порядку реалізації пілотного проекту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1154.

Відповідно до графіку сума наданої фінансової допомоги підлягала поверненню відповідачкою у вересні 2021 року. Умовами договору також було передбачено, що сума фінансової допомоги, що повертається зменшується на суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сплаченого за працевлаштованих відповідачкою осіб. Для цього відповідачка повинна була надати позивачу довідки ДПС про розмір сплаченого єдиного внеску за працевлаштованих осіб.

Як стверджує позивач, свої зобов`язання він виконав належним чином та на підставі поданих відповідачкою документів перерахував 70346,00 грн. Однак після закінчення трьох років відповідачка не повернула різниці між сумою наданої допомоги та сплачених нею єдиних внесків за працевлаштованих осіб. Також, всупереч умовам Договору не надала позивачу довідки ДПС.

У зв`язку із цим, рішенням комісії оформленим протоколом №37 від 23.11.2021 було вирішено, що у разі неподання довідки ДПС та неповернення залишку фінансової допомоги у термін до 25.12.2021, позивач мав забезпечити розірвання договору та повернення фінансової допомоги у повному розмірі.

Оскільки своїх зобов`язань за договором відповідачка не дотрималася та не повернула у визначені строки отриману суму фінансової допомоги, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення 77621,84 грн. заборгованості, з яких 70346,00 грн. основної заборгованості, 6413,05 грн. інфляційних втрат, 862,79 грн. 3% річних.

Аргументи відповідачки.

Відповідачка реалізувала своє право на висловлення заперечень проти позову, подавши до суду відзив та заперечення на відповідь на відзив. Представник відповідачки посилається на те, що протягом 3 років з моменту укладення Договору від 05.09.2018 №531 нею було працевлаштовано за направленням Новороздільської міської філії Львівського обласного центру зайнятості п`ятьох осіб з числа членів малозабезпечених сімей, які отримують державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям чи внутрішньо переміщених осіб. Станом на 01.09.2021 сума сплаченого внеску за працевлаштованих вказаних осіб упродовж трьох років становила 34518,88 грн.

Відповідно до п. 4.4. Договору сума фінансової допомоги, що повертається зменшується на суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сплаченого за працевлаштованих відповідачкою осіб. Будь-яких інших умов застосування цього пункту договору не передбачено.

За таких умов, на думку представника відповідача, позовні вимоги про стягнення повної суми наданої фінансової допомоги не підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги про стягнення інфляційних втрат, 3% річних, то така вимога, на переконання відповідача, є необґрунтованою, оскільки обрахування відповідних сум здійснюється позивачем із розміру повної суми фінансової допомоги, без врахування сплачених сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

29.08.2018 за результатами розгляду представленого відповідачкою бізнес-плану на тему: «Відновлення роботи бази відпочинку «Зелемянка» комісією з реалізації пілотного проекту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб вирішено надати учаснику пілотного проекту ФОП ОСОБА_1 , безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі на відновлення та розширення бази відпочинку. Вказане підтверджується Витягом з протоколу засідання комісії №21 від 29.08.2018.

05.09.2018 між позивачем - Львівським обласним центром зайнятості (сторона-1), Новороздільською міською філією Львівського обласного центру зайнятості (сторона-2), Управлінням соціального захисту населення Новороздільської міської ради (сторона-3) та відповідачкою - ФОП ОСОБА_1 (сторона-4) укладено чотиристоронній договір про надання суб`єкту господарювання безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі №531 (надалі Договір).

Згідно із п. 1.2 Договору фінансова допомога надається на закупівлю обладнання та матеріалів для організації підприємницької діяльності, передбачених бізнес-планом суб`єкта господарювання, та за умови його зобов`язання працевлаштувати строком не менше ніж на два роки за направленням сторони-2 не менше як двох осіб, зазначених у пункті 2 Порядку реалізації пілотного проекту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1154, або осіб, звільнених з військової служби після участі в антитерористичній операції.

Розмір фінансової допомоги становить 70 346,00 грн. (п. 1.4 Договору).

Відповідно до п. 2 Договору фінансова допомога надається в національній валюті України на підставі заяви-доручення про оплату суб`єктам господарювання витрат на закупівлю передбачених бізнес-планом обладнання та матеріалів згідно з умовами договору шляхом безготівкової оплати стороною-1 витрат на закупівлю стороною-4 обладнання та матеріалів, передбачених її бізнес-планом та умовами договору, укладеного стороною-4 та продавцем обладнання, згідно з первинними документами, наданими для оплати (рахунок-фактура, рахунок, квитанція, накладна тощо).

Обов`язковою умовою надання фінансової допомоги є працевлаштування за направленням сторони 2 впродовж 30 днів з моменту підписання договору не менше ніж двох осіб із числа зазначених у пункті 1.2 договору строком не менше ніж на два роки (п. 3.4 Договору).

Судом встановлено, що на підставі Заяви-доручення відповідачки від 05.09.2018, рахунку №05/09 від 05.09.2018, Договору купівлі-продажу б/н від 05.09.2018, укладеного між відповідачкою (покупець) та ФОП ОСОБА_2 (продавець), та специфікації до нього, позивач надав відповідачці одноразову фінансову допомогу у розмірі 70346,00 грн. шляхом оплати витрат останньої на закупівлю передбачених її бізнес-планом обладнання та матеріалів згідно з умовами договору, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .

Факт надання фінансової допомоги підтверджується копіями платіжних доручень №219 та №220 від 27.09.2018.

Згідно п. 4.1 Договору кошти, перераховані стороною-1 як фінансова допомога, підлягають поверненню стороною-4 в разі недотримання нею умов працевлаштування осіб, зазначених у п. 1.2 Договору, або якщо стороною-4 після звільнення одного або двох таких працевлаштованих осіб не працевлаштовано за направленням сторони-2 іншої особи (інших осіб).

Відповідно до пунктів 4.2., 4.4. Договору при визначенні строків повернення коштів фінансової допомоги враховуються строки реалізації заходів та повернення коштів, передбачені стороною-4 у її бізнес-плані. Сума фінансової допомоги, що повертається, зменшується на суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сплаченого стороною-4 за працевлаштованих нею осіб, згідно з додатковою угодою до договору. Для підтвердження розміру сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сторона-4 подає стороні-1 довідку, видану органом Державної фіскальної служби за місцем обліку сторони-4 як платника податків.

Як додаток до Договору сторони погодили Графік повернення фінансової допомоги, згідно із яким відповідачка, у випадку належного виконання умов Договору, зобов`язувалася повернути суму фінансової допомоги у розмірі 5754,00 грн. у вересні 2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, у межах трирічного строку з дати отримання фінансової допомоги відповідачкою на виконання умов Договору було працевлаштовано 5 осіб із числа малозабезпечених, а саме:

- ОСОБА_3 . Згідно із Корінцем направлення на працевлаштування №0002001 від 07.09.2018 вказана особа була працевлаштована у відповідачки з 12.09.2018 та була звільнена 03.06.2020, що підтверджується розпорядженням відповідачки №20/2020 від 03.06.2020;

- ОСОБА_4 . Згідно із Корінцем направлення на працевлаштування №0001001 від 07.09.2018 вказана особа була працевлаштована у відповідачки з 12.09.2018 та була звільнена 31.03.2019, що підтверджується розпорядженням відповідачки №11/2019 від 31.03.2019;

- ОСОБА_5 . Згідно із Корінцем направлення на працевлаштування №0016003 від 02.05.2019 вказана особа була працевлаштована у відповідачки з 03.05.2019 та була звільнена 17.05.2019, що підтверджується розпорядженням відповідачки №15/2019 від 16.05.2019;

- ОСОБА_6 . Згідно із Корінцем направлення на працевлаштування №0003011 від 20.06.2019 вказана особа була працевлаштована у відповідачки з 20.06.2019 та була звільнена 07.03.2020, що підтверджується розпорядженням відповідачки №8/2020 від 07.03.2020;

- ОСОБА_7 . Згідно із Корінцем направлення на працевлаштування №0001057 від 15.06.2021 вказана особа працевлаштована у відповідачки з 24.06.2021.

Судом встановлено, що загальна сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сплачена відповідачкою за вищеперелічених працівників протягом трьох років з дати отримання фінансової допомоги (28.09.2018 - 27.09.2021) становить 35856,48 грн., що визнається позивачем та відповідачкою, а також підтверджується наданими позивачем даними про осіб з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, отриманими за результатами звірки з ПФУ. Окрім цього, у матеріалах справи наявна відповідь ГУ ПФУ у Львівській області №91/22 від 15.07.2022 на адвокатський запит, до якої долучено інформацію щодо нарахування доходу та єдиного внеску за найманих працівників в розрізі місяців ФОП ОСОБА_1 за період з 01.09.2018 по 01.09.2021, а також інформацію щодо сплаченого внеску за вищевказаних працівників за період з 09.2018 року по 09.2021 року.

Як вбачається з матеріалів справи, оскільки своїх зобов`язань за договором відповідачка не дотрималася та не повернула у визначені строки отриману суму фінансової допомоги в розмірі різниці коштів, які були отримані нею як фінансова допомога та ті, які були сплачені нею як єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення 77621,84 грн. заборгованості, з яких 70346,00 грн. основної заборгованості, 6413,05 грн. інфляційних втрат, 862,79 грн. 3% річних.

ОЦІНКА СУДУ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1154, із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ №8 від 16.11.2016 затверджено Порядок реалізації пілотного проекту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб (надалі Порядок №1154), яким визначено механізм реалізації пілотного проекту залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб (далі пілотний проект). Учасниками пілотного проекту є непрацюючі працездатні особи з числа членів малозабезпечених сімей, які отримують державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, внутрішньо переміщених осіб.

З метою участі в пілотному проекті зазначені особи звертаються до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної держадміністрації або виконавчого органу міської ради за місцем фактичного проживання/перебування з відповідною заявою та документами, що підтверджують статус таких осіб (довідка про отримання/неотримання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи).

Відповідно до абз. 1, 2 п. 5 Порядку №1154 для сприяння організації підприємницької діяльності шляхом надання фінансової допомоги базові центри зайнятості відповідно до законодавства організовують для учасників пілотного проекту (за їх бажанням) професійне навчання та надають безоплатні консультації з питань провадження підприємницької діяльності. Учасник пілотного проекту для отримання фінансової допомоги розробляє бізнес-план та заповнює анкету за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Згідно із абз. 1, 7 п. 6 Порядку №1154 з метою вирішення питань надання фінансової допомоги учасникам пілотного проекту в облдержадміністраціях може утворюватися відповідна комісія. Рішення комісії про надання учасникам пілотного проекту фінансової допомоги оформляється протоколом засідання.

29.08.2018 за результатами розгляду представленого відповідачкою бізнес-плану комісією з реалізації пілотного проекту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб вирішено надати їй безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі на відновлення та розширення бази відпочинку «Зелемянка».

05.09.2018 між Львівським обласним центром зайнятості (сторона-1), Новороздільською міською філією Львівського обласного центру зайнятості (сторона-2), Управлінням соціального захисту населення Новороздільської міської ради (сторона-3) та ФОП ОСОБА_1 (сторона-4) укладено чотиристоронній Договір №531 про надання суб`єкту господарювання безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі.

За умовами Договору позивач зобов`язався надати відповідачці фінансову допомогу у розмірі 70346,00 грн. на закупівлю останньою обладнання та матеріалів для організації підприємницької діяльності, передбачених бізнес-планом відповідачки, та за умови її зобов`язання працевлаштувати строком не менше ніж на два роки за направленням Новороздільської міської філії Львівського обласного центру зайнятості не менше як двох осіб.

Як передбачено п. 3.2. Договору, фінансова допомога вважається наданою з моменту перерахування позивачем коштів на розрахунковий рахунок продавця обладнання та матеріалів, необхідних для забезпечення роботою учасників пілотного проекту відповідачки.

Матеріалами справи, зокрема, копіями платіжних доручень №219 та №220 від 27.09.2018 підтверджується факт надання відповідачці фінансової допомоги.

Як встановлено судом, за своїм правовим характером укладений між сторонами Договір є договором позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як додаток до Договору сторони погодили Графік повернення фінансової допомоги, згідно із яким відповідачка зобов`язувалася повернути суму фінансової допомоги у розмірі 5754,00 грн. у вересні 2021 року.

Суд зауважує, що визначаючи суму коштів, яка підлягає поверненню, сторони виходили з того, що у разі належної та повної сплати за осіб, зазначених у пункті 2 Порядку №1154 сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, вказана сума повинна була б становити 5754,00 грн.

Вказане зумовлено тим, що згідно п. 11 Порядку №1154 сума фінансової допомоги, що повертається, зменшується на суму податків, зборів (обов`язкових платежів) і єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сплачених учасником пілотного проекту, або на суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, сплаченого суб`єктом господарювання за працевлаштованих ним осіб відповідно до цього Порядку. Для підтвердження розміру сплачених податків та єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування учасник пілотного проекту/суб`єкт господарювання подає обласному центру зайнятості довідку, видану органом ДФС за місцем його обліку як платника податків.

Аналогічні за змістом положення містяться в п. 4.4. Договору.

Хоча в Графіку повернення фінансової допомоги не зазначено до якого числа вересня 2021 року відповідачка повинна повернути допомогу суд, з урахуванням надання їй фінансової допомоги 27.09.2018, доходить висновку, що таке повернення повинно було б відбутися до 27.09.2021.

Вказане підтверджується пунктом 9 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на фінансову підтримку заходів із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб в умовах експерименту, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 05.04.2017 №224, яким передбачено, що повернення фінансової допомоги здійснюється учасником пілотного проекту або суб`єктом господарювання одним платежем після закінчення трирічного строку з дати її отримання або частинами відповідно до графіка, який є додатком до чотиристороннього договору.

Як встановлено судом, в період з 27.09.2018 і по 27.09.2021 відповідачкою було працевлаштовано п`ятьох осіб, зазначених у пункті 2 Порядку №1154, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також сплачено за них 35856,48 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що сторонами не заперечується та визначається.

Таким чином до 27.09.2021 відповідачка повинна була повернути позивачу 34489,52 грн. (70346,00 35856,48).

Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідачка свого обов`язку щодо повернення фінансової допомоги у обумовлений Порядком №224 строк не виконала, що свідчить про прострочення нею договірного зобов`язання.

У своїй позовній заяві позивач просить суд стягнути із відповідачки фінансову допомогу у розмірі 70346,00 грн. На думку позивача відповідачка має право на зменшення суми фінансової допомоги на суму сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування лише у випадку повернення фінансової допомоги та надання довідки, виданої органом Державної фіскальної служби, яка б підтверджувала розмір сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у вересні 2021 року. Однак, оскільки фінансова допомога не була повернута, а інформації про сплату сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування виключно щодо осіб, зазначених у пункті 2 Порядку №1154 надано не було, відповідачка повинна повернути отриману фінансову допомогу у повному обсязі.

З цього приводу суд зазначає, що ні умовами Договору, ні приписами Порядку №1154, Порядку №224 право на повернення суми фінансової допомоги зменшеної суму сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не ставиться у залежність від повернення фінансової допомоги у погоджений сторонами строк чи своєчасного надання довідки органу ДФС. Таке право є безумовним та повинне бути реалізоване у визначеному порядку.

Що стосується посилання позивача на п. 6.2. Договору у контексті необхідності повернення всієї суми фінансової допомоги, то суд відхиляє такі, адже положення цього пункту не передбачають можливості вимагати повернення усієї суми фінансової допомоги. Трактування змісту цієї статті таким чином суперечить п. 4.4. Договору, п. 11 Порядку №1154, в яких закріплене право відповідачки на відповідне зменшення.

Таким чином, позовна вимога про стягнення наданої фінансової допомоги в повному обсязі не підлягає задоволенню, оскільки вказана сума повинна бути зменшена на сплачені відповідачкою протягом трьох років з дати отримання фінансової допомоги суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому, слід зауважити, що вирахуванню підлягають сплачені суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 28.09.2018 до 27.09.2021 включно, а не до 01.09.2021, як визначає позивач, оскільки трирічний строк повернення фінансової допомоги спливає саме 27.09.2021.

Зважаючи на це, із відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 34489,52 грн. основної заборгованості.

Звернувшись до суду із позовом, позивач, окрім основної суми заборгованості, також просить суд стягнути із відповідачки 6413,05 грн. інфляційних втрат, 862,79 грн. 3% річних.

Як передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених позивачем до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку, що такі підлягаю частковому задоволенню у розмірі 5697,46 грн. та 754,04 грн. відповідно.

Зокрема, при здійсненні розрахунку позивачем неправильно визначено суму, на яку необхідно здійснювати нарахування згідно зі ст. 625 ЦК України, а також дату виникнення прострочення за Договором. Суд зазначає, що нарахування інфляційних втрат та 3% річних у даній справі є можливим виключно на суму 34489,52 грн., починаючи з 28.09.2021 (перший день, що йде за днем спливу трирічного строку передбаченого п. 9 Порядку №224).

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1308,48 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 42, 123, 129, 222, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )на користьЛьвівського обласного центру зайнятості(79039, м. Львів, вул. Бортнянського, буд. 11А; ) 34489,52 грн. основної заборгованості, 5697,46 грн. інфляційних втрат, 754,04 грн.3% річних, 1308,48 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Повний текст рішення складено та підписано 26.08.2022.

Суддя Крупник Р.В.