ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/82/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Куліченка Валентина Михайловича, АДРЕСА_1
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11
простягнення 85 820,44 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Куліченко Валентин Михайлович звернувся до Господарського суду Харківської області із позовом до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про стягнення заборгованість за договором № 044/2020 від 14.02.2020 року у сумі 85 820, 44 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати у сумі 11 481, 00 грн., що складається з судового збору у розмірі 2 481,00 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за договором на виконання (вишукувальних робіт, послуг) № 044/2020 року від 14.02.2020 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою суду від 17.01.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/82/22. Задоволено клопотання позивача викладене у 1 пункті прохальної частини позовної заяви про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи № 922/82/22 призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Роз`яснено сторонам, що у випадку неподання відповідачем відзиву, а також не подання позивачем відповіді на відзив у строки встановлені цією ухвалою розгляд справи буде відбуватися за наявними матеріалами в межах строків встановлених статтею 248 Господарського процесуального кодексу України.

07.02.2022 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 2805) у якому просить суд, відмовити у задоволенні позовних вимог.

18.02.2022 року від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 3924).

18.02.2022 року від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 3954) про долучення документів.

Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Разом з тим, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами. Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, 14.02.2020 року між Фізичною особою - підприємцем Куліченко Валентином Михайловичем (виконавець, позивач) та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (замовник, відповідач) було укладено договір на виконання (вишукувальних робіт, послуг) № 044/2020 року.

Відповідно до пункту 5.3 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2020 року, а в частині розрахунків, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Пунктом 1.1. договору, визначено, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати у відповідності до умов даного договору: виконавчу зйомку по трасі теплової мережі на дільниці від МК 1131 до МК 1134 пр. Московський, вул. Панцерника Потьомкіна у м. Харкові (Архітектурні, інженерні та геодезичні послуги CPV за ДК 021:2015-71250000-5).

Замовник зобов`язаний прийняти зазначену у пункті1.1. проектно-вишукувальну документацію та оплатити її вартість (пункт 1.2. договору).

Умовами пункту 3.1 договору сторони погодили, що ціна договору складає 66 796,00 грн. ПДВ 20 % не передбачено.

Вартість та обсяг робіт, передбачених пунктом 1.1. цього договору, визначається протоколом угоди про договірну ціну (додаток 1), зведеним кошторисом (додаток 2) і кошторисами (додатки 1,2, 3) на топографо - геодезичні роботи (додаток 3), складеними згідно ДСТУ БД.1.1-7:2013 "Правила визначення вартості проектно - вишукувальних робіт та експертизи проектної документації на будівництво" (пункт 3.2. договору).

Згідно з пунктом 4.1. договору оплата здійснюється: аванс 100%: в термін з банківських дня з дати підписання договору.

Форма розрахунків: платіжне доручення (пункт 4.3. договору).

Відповідно до пункту 5.1. договору, виконавець приступає до робіт, передбачених розділом 1 цього договору на другий день після підписання договору сторонами.

Між сторонами було підписано додатки 1,2,3,4 до договору, а саме: - зведений кошторис № 044.20 на проектні і вишукувальні роботи, - кошторис на виконання робіт № 044.20, - календарний план робіт на вишукувальні роботи, послуги, - протокол узгодження про договірну вартість.

Як зазначає позивач, 28.02.2020 року між сторонами було підписано акт здачі-приймання виконаних робіт за договором № 044/2020 від 14.02.2020 року, відповідно до якого виконані роботи відповідають умовам договору та технічного завдання, належним чином оформлені та передані замовнику загальною вартістю 66 796,00 грн.

Проте відповідач в порушення умов договору, своїх зобов`язань за договором не виконав, та станом на день звернення із відповідним позовом до суду розрахунок за виконані роботи у сумі 66 796,00 не здійснив.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчить про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до вимог статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Укладений між сторонами договір на виконання (вишукувальних робіт, послуг) № 044/2020 року від 14.02.2020 року за своїм змістом та правовою природою є договором підряду.

Відповідно до вимог статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частинами 1, 3 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Тобто ціна договору підряду - це грошова сума, належна підрядникові за виконане замовлення. Ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни. Крім того, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємною частиною.

Частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони пунктом 7.1. договору погодили, що після завершення робіт (етапів робіт) за договором та передачі замовнику готової проектно-кошторисної документації виконавець представляє замовнику акт здачі-прийому робіт.

Умовами пункту 7.2 договору визначено, що замовник після отримання від виконавця акту здачі-прийому робіт повинен протягом 5 днів підписати та направити виконавцю акт здачі-прийому робіт або мотивовану відмову.

Як встановлено судом, 28.02.2020 року між сторонами було підписано акт здачі-приймання виконаних робіт за договором № № 044/2020 від 14.02.2020 року, відповідно до якого виконані роботи відповідають умовам договору та технічного завдання, належним чином оформлені та передані замовнику загальною вартістю 66 796,00 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач у наданому до суду відзиві на позовну заяву (вх. № 2805 від 07.02.2022 року) зазначає, що останнім було здійснено оплату за договором. Заборгованість відсутня, у зв"язку із чим, просить суд, відмовити у задоволенні позовних вимог.

При цьому, відповідачем не надано до суду жодних доказів сплати заявленої до стягнення заборгованості у розмірі 66 796,00 грн. (виписки банку, платіжні доручення тощо), відповідні докази також відсутні і у матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, саме лише зазначення у відзиві на позовну заяву щодо сплати суми боргу за спірним договором, без надання до суду належних та допустимих доказів у підтвердження викладених обставин у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Крім того, позивач у наданій до суду відповіді на відзив на позовну заяву від 18.02.2022 року (вх. № 3924 зазначає, що відповідач заперечуючи наявність заборгованості за договором № 044/2020 від 14.02.2020 року стверджує, що оплата за вказаним договором позивачу здійснена. При цьому жодних доказів сплати грошових коштів за договором № 044/2020 від 14.02.2020 року відповідачем надано не було. Заборгованість за даним договором у сумі 66 796,00 грн. на теперішній час є несплаченою.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 525 Цивільного кодексу України та частиною 7 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 66 796,00 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за спірними договором, позивачем на суму боргу 66 796,00 грн. було нараховано відповідачу 3 % річних у розмірі 6 017,13 грн. та інфляційні втрати у розмірі 13 007,31 грн. за загальний період з 10.01.2019 року по 10.01.2022 року відповідно до наданого розрахунку, який наявний у матеріалах справи.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність нарахування позивачем на суму боргу 66 796,00 грн. 3 % річних у розмірі 6 017,13 грн. та інфляційні втрати у розмірі 13 007,31 грн. за загальний період з 10.01.2019 року по 10.01.2022 року відповідно до наданого розрахунку, судом встановлено, що відповідні нарахування здійснено не вірно, а саме в частині визначення періоду нарахування.

Як вбачається із наданого до суду розрахунку, позивачем визначено період за яким здійснено нарахування 3% річних та інфляційних втрат з 10.01.2019 року по 10.01.2022 року.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, договір між сторонами було укладено 14.02.2020 року.

Згідно з пунктом 4.1. договору оплата здійснюється: аванс 100%: в термін з банківських дня з дати підписання договору.

Враховуючи вищевикладене, вірним є період з 20.02.2020 року по 10.01.2022 року.

Судом здійснено власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за встановленим періодом у онлайн системі "Лігазакон", відповідно до якого до стягнення підлягають 3% річних у розмірі 3 788,91 грн., та інфляційні втрати у розмірі 10 436,19 грн.

В частині стягнення 3% річних у розмірі 2 228,22 грн., та інфляційні втрати у розмір 2 571,12 грн. - відмовити.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України, будь-яких доказів у спростування позовних вимог до суду надано не було.

Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов до висновку, про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення заборгованості за договором № 044/2020 від 14.02.2020 року у сумі 81 021,10 грн. з яких: сума боргу у розмірі 66 796,00 грн., 3 % річних у розмірі 6 017,13 грн. та інфляційні втрати у розмірі 10 007,31 грн.

В частині стягнення 3% річних у розмірі 2 228,22 грн., та інфляційні втрати у розмір 2 571,12 грн. - відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем до стягнення заявлені судові витрати у сумі 11 481, 00 грн., що складається з судового збору у розмірі 2 481,00 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн.

Щодо стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із статтею 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

З наданих позивачем до матеріалів позовної заяви документів вбачається, що 18.06.2021 року між Адвокатським бюро «Євгенія Терпелюка» та фізичною особою - підприємцем Куліченко Валентином Миколайовичем було укладено договір про надання професійної правничої допомоги №18/06/2021-1.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 1.1. договору сторони погодили, що виконавець в порядку та на умовах, вказаних договором та чинним законодавством України без обмежень повноважень зобов`язується надавати замовнику правову допомогу.

Умовами пункту 1.2. договору визначено, що на підтвердження факту надання виконавцем замовнику юридичних послуг відповідно до умов договору, складається Акт прийому-передачі наданих послуг.

Згідно з пунктом 4.3. договору вартість конкретної послуги визначається за домовленістю сторін, доказом досягнення такої згоди є підписання акту прийому -передачі наданих послуг.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг №10/01-30 від 10.01.2022 року за договором про надання професійної правничої допомоги № 18/06/2021-1 від 18.06.2021 року замовник підтвердив, що послуги надані в повному обсязі, своєчасно та належної якості, а саме, з пункту 1 вищевказаного акту вбачається, що адвокатом було надано наступні послуги, а саме на виконання договору про надання професійної правничої допомоги № 18/06/2021-1 від 18.06.2021 року виконавець у період з 18.06.2021 року по 10.01.2022 року надав наступні послуги з професійної правничої допомоги вартістю 1000,00 грн. за 1 годину:

1.1. аналіз первинної бухгалтерської документації за договором № 044/2020 від 14.02.2020 року (договір, додатки до нього, календарний план, кошторис, акти, на предмет їх відповідності вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Національним положенням, стандартам бухгалтерського обліку, затверджених відповідними наказами Міністерства фінансів України (1 година);

1.2. аналіз відомостей що містяться у актах звернення розрахунків (15 хвилин);

1.3. аналіз банківських виписок, платіжних доручень щодо надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок замовника за договором (15 хвилин).

2. Підготовка та направлення до Господарського суду Харківської області позовної заяви про стягнення суми боргу за договором:

2.1. аналіз законодавства та підбір релевантних правових висновків Верховного суду, практики ЄСПЛ (1 година 15 хвилин);

2.2. розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат (45 хвилин);

2.3. підготовка тексту позовної заяви (3 години);

2.4. виготовлення копії письмових та електронних доказів для відповідача (45 хвилин);

2.5. направлення поштовим зв"язком копій позовної заяви та доказів відповідача (1.година);

2.6. сканування та завантаження позовної заяви та доказів у систему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи (45 хвилин);

Сторони не мають будь-яких претензій одна до одної. Вартість фактично наданих виконавцем послуг замовнику становить 9000,00 грн.

Також позивачем надано до суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом з якого вбачається, що адвокатом у період з 18.06.2021 року по 10.01.2022 року за договором №18/06/2021-1 від 18.06.2021 року було надано наступні послуги з професійної правничої допомоги, пов"язані із поданням до Господарського суду Харківської області позовної заяви про стягнення з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" грошових коштів за договором № 044/2020 від 14.02.2020 року у сумі 85 820,44 грн., а саме:

1.1. аналіз стану виконання зобов"язань сторін за договором на виконання вишукувальних робіт (послуг) № 044/2020 від 14.02.2020 року, зокрема збір, аналіз та формування доказів;

1.2. аналіз первинної бухгалтерської документації за договором (договір, додатки до нього, календарний план, кошторис, акти) на предмет її відповідності вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Національним положенням, стандартам бухгалтерського обліку, затверджених відповідними наказами Міністерства фінансів України, аналіз банківських виписок, платіжних доручень щодо надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок замовника за договором (1 година 15 хвилин) вартістю 1250,00 грн.;

1.3. отримання витягів з ЄДРПОУ (15 хвилин) вартістю 250,00 грн.;

2. Підготовка та направлення до Господарського суду Харківської області позовної заяви про стягнення суми боргу за договором;

2.1. аналіз законодавства та підбір релевантних правових висновків Верховного Суду, практики ЄСПЛ (1 година 15 хвилин) вартістю 1250,00 грн.;

2.2. розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат (45 хвилин) вартістю 750,00 грн.;

2.3. підготовка тексту позовної заяви (3 години) вартістю 3 000,00 грн.;

2.4. виготовлення копій письмових та електронних доказів для відповідача (45 хвилин) вартістю 750,00 грн.;

2.5. направлення поштовим зв"язком копій позовної заяви та доказів відповідачу (1 година) вартістю 1000,00 грн.;

2.6. сканування та завантаження позовної заяви та доказів у систему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи (45 хвилин) вартістю 750,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг 9 000,00 грн.

Також позивачем надано до матеріалів позовної заяви копію рахунку на оплату № 01/01-30 від 10.01.2022 року на суму 9000,00 грн., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1821 від 16.10.2012 року на адвоката Терпелюк Є.В., копію ордеру серія АХ № 1045393 від 18.06.2021 року.

При цьому, суд вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом.

Водночас, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у статті 126 Господарського процесуального кодексу України та у статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно вимог статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до вимог частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За змістом частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, суд враховую, що відповідач будь-яких заперечень стосовно розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявляв, відповідних доказів суду не надав, в порядку, визначеному пунктом 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України не звертався до суду з клопотанням про їх зменшення.

Відповідно до вимог частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За змістом частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, судом частково задоволено позовні вимоги у справі № 922/82/22, за таких обставин, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, витрати на професійну правничу допомогу у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на приписи статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, із урахуванням вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розподіл судових витрат у справі підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 8 496,69 грн. (81 021,10 * 9000,00 / 85 820,44).

Крім того, як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2 481,00 грн. (платіжне доручення № 101 від 18.06.2021 року на суму 227,00 грн. та платіжне доручення № 4 від 08.01.2022 року на суму 2254,00 грн.).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача у розмірі 2 342, 25 грн.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що 24.02.2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022, затвердженим Законом України №2119-IX від 15.03.2022, продовжено строк дії воєнного часу в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Верховна Рада України прийняла Закон про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (реєстр. №7300). Законом затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 341/2022 від 17.05.2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2263-IX від 22.05.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до статті 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Разом з цим, відповідно до Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку, встановленого статтею 248 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі складено та підписано судом за наявної можливості, після встановлення он-лайн доступу суддів та працівників апарату суду до системи "Діловодство спеціалізованого суду".

Керуючись статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) на користь Фізичної особи - підприємця Куліченко Валентина Михайловича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму у розмірі 81 021,10 грн. (з яких: сума боргу за договором № 044/2020 від 14.02.2020 року у розмірі 66 796,00 грн.,3 % річних у розмірі 3 788,91 грн., та інфляційні втрати у розмірі 10 436,19 грн.) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 342, 25 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 496,69 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 3% річних у розмірі 2 228,22 грн., та інфляційні втрати у розмірі 2 571,12 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Реквізити сторін:

позивач: Фізична особа - підприємець Куліченко Валентин Михайлович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ).

У зв`язку із введенням Указом Президента України № 64/2022 воєнного стану на території України та Законом України про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (реєстр. №7300) та обмеженим здійсненням судочинства Господарським судом Харківської області через проведення бойових дій на території міста Харкова, повний текст рішення підписано 22.08.2022 року.

Повне рішення складено "22" серпня 2022 р.

Суддя О.О. Ємельянова