РІШЕННЯ

17 серпня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/254/22

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В.

при секретарі судового засідання Качунь І.Є.

розглянув справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт"

про: визнання недійсним рішення загальних зборів учасників; скасування запису про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу

за участі представника позивача: Покотило Ю.В., адвокат.

Суть справи:

До Господарського суду Тернопільської області поступила позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства та скасування запису про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу.

Ухвалою суду від 13.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Мотивуючи заявлені вимоги, підтримані у судовому засіданні повноважним представником, позивач посилається на порушення відповідачем приписів Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" щодо порядку проведення загальних зборів учасників товариства та прийняття відповідних рішень, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

В свою чергу, відповідач у судові засідання жодного разу не з`явився, відзиву на позов не подав, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому процесуальним законодавством порядку. Разом з тим, від представника Товариства поступило клопотання №б/н (вх. №5298) від 17.08.2022 про перенесення судового засідання, надання матеріалів справи для ознайомлення та отримання копій з метою реалізації відповідачем належного права на захист, погодження з клієнтом вибору належного способу захисту.

Розглядаючи вказане клопотання суд враховує, що розгляд справи вже відкладався за клопотанням відповідача від 28.06.2022 для надання останньому можливості на протязі одного місяця ознайомитись із матеріалами справи та скористатися послугами адвоката. Слід зазначити, що цей строк визначений самим Товариством та врахований суд при послідуючому призначенні справи до розгляду. Жодних фактичних обставин, які б перешкоджали у цей проміжок часу реалізувати відповідачу його процесуальні права ним не наведено. Також у клопотанні від 17.08.2022 не вказано в чому полягає неможливість розгляду справи у даному судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд не вбачає об`єктивних та обґрунтованих підстав для відкладення розгляду справи.

Варто при цьому зазначити, що частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено застосування судом Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

"Розумність" строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі "G. B. проти Франції"), тощо.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Суд вважає, що у даній справі є достатньо матеріалів для її розгляду по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Під час судових слухань сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомлення із матеріалами справи, зняття з них копії, надання доказів та заяв по суті справи, тощо).

Відтак, подальше відкладення розгляду справи суперечитиме вищезгаданому принципу розгляду справи впродовж розумного строку.

З наведеного в сукупності, враховуючи, що явка відповідача у судове засідання обов`язковою не визнавалася, суд у задоволенні його клопотання про відкладення розгляду справи відмовляє та вирішує дану справу за наявними у ній матеріалами.

Розгляд спору здійснювався із технічною фіксацією судового процесу в порядку ст. 222 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, судом встановлено наступне.

За приписами п.3 ч.1 ст. 20 ГПК України, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, відносяться до юрисдикції господарських судів.

При вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Конституційний Суд України у рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів") зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Звертаючись до суду з цим позовом, громадянин ОСОБА_1 послався на порушення його прав як учасника ТОВ "Віконт" на участь у загальних зборах. Тобто, між юридичною особою та її учасником виникла суперечка, пов`язана з діяльністю й управлінням господарським товариством.

Відтак, зазначений спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, відповідно до п.3 ч.1 ст. 20 ГПК України.

Із матеріалів справи слідує, що 12.08.1999 зборами засновників було прийнято рішення про створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт", призначення директором ОСОБА_1 та затвердження статуту товариства.

27.08.1999 проведено державну реєстрацію новоутвореної юридичної особи, засновниками та учасниками якої виступили ОСОБА_1 з часткою 33,33 % статутного капіталу та внеском до статутного капіталу в розмірі 15 420 грн, ОСОБА_2 з часткою 33,33 % статутного капіталу та внеском до статутного капіталу в розмірі 15 420 грн та ОСОБА_3 з часткою 33,33 % статутного капіталу та внеском до статутного капіталу в розмірі 15 420 грн. Загальний розмір статутного капіталу - 46 260 грн.

Рішенням зборів засновників від 02.07.2003, оформленим протоколом №3, прийнято додаток №2 до статуту, згідно якого засновниками Товариства є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Також зборами засновників прийнято рішення про збільшення статутного фонду Товариства до 76267,60 грн.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 07.10.2020 у справі №921/189/20 визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" про звільнення з посади директора ОСОБА_1 з 12.12.2019 та призначення директором ОСОБА_6 з 13.12.2019, оформлене п.2 протоколу загальних зборів учасників №1 від 12.12.2019, a також рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" про виключення особи ОСОБА_1 зі складу підписантів у зв`язку зі зміною директора з 13.12.2019, оформлене п.2 протоколу загальних зборів учасників №2 від 12.12.2019.

Вказане рішення сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили 30.10.2020.

Крім того, рішенням Господарського суду Тернопільської області від 05.07.2021 у справі №921/281/21 визнано недійсним рішення загальних зборів ТОВ "Віконт" про звільнення з посади директора ОСОБА_6 з 22.03.2020 та призначення на цю посаду ОСОБА_7 , оформлене пунктом 2 протоколу загальних зборів учасників №1 ТОВ "Віконт" від 22.03.2020; визнано недійсним статут ТОВ "Віконт" (нова редакція), затверджений протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Віконт" №1 від 22.03.2020 та скасовано його державну реєстрацію; скасовано запис про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни керівника юридичної особи та зміни складу підписантів Товариства, внесений до ЄДРЮОФОПтаГФ державним реєстратором Козлівської селищної ради Козівського району Тернопільської області Грималюк Б.І. 21.12.2020 за №010002345; скасовано запис про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу щодо зміни керівника юридичної особи та зміни складу підписантів Товариства, внесений до ЄДРЮОФОПтаГФ державним реєстратором Тернопільської міської ради Чупрун Русланом Ігоревичем 13.12.2019 №9002345; відновлено в ЄДРЮОФОПтаГФ запис про керівника та підписанта ТОВ "Віконт" (код 30495874) - ОСОБА_1 . Дане рішення набрало законної сили та є чинним.

В силу приписів частини 4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, в ході розгляду справи №921/281/21 ухвалою суду від 02.06.2021 вжито заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони загальним зборам учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт", до розгляду про суті справи №921/281/21, приймати такі рішення:

1) Про звільнення директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" та призначення нового директора Товариства.

2) Про зміну складу підписантів Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт".

3) Про визначення та перерозподіл часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" у статутному капіталі Товариства.

4) Про внесення змін до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" та затвердження нової редакції Статуту Товариства.

5) Про реєстрацію змін до відомостей про Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

- заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також нотаріусам, які виконують функції державних реєстраторів, вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо керівника та складу підписантів Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт", часток учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт", про внесення змін до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" та затвердження нової редакції Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт", прийнятих на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт", до розгляду про суті справи №921/281/21.

Про наявність вказаної ухвали суду про забезпечення позову було достеменно відомо ТОВ "Віконт", оскільки останнім було оскаржено цю ухвалу в апеляційному порядку і постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.08.2021 цю ухвалу залишено без змін.

На підставі рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.07.2021 у справі №921/281/21, 09.12.2021 державним реєстратором Великоберезовицької селищної ради скасовано реєстраційні дії щодо зміни керівника юридичної особи та зміни складу підписантів ТОВ "Віконт" та відновлено в ЄДРЮОФОПтаГФ запис про керівника та підписанта ТОВ "Віконт" - ОСОБА_1 .

Незважаючи на вказані обставини, Товариством з обмеженою відповідальністю "Віконт" 11 грудня 2021 було проведено загальні збори учасників Товариства, на порядок денний яких було винесено наступні питання:

1. Про звільнення директора ОСОБА_1 з 11 грудня 2021.

2. Про призначення директором ОСОБА_8 , з 11 грудня 2021 року.

Із матеріалів справи слідує, що на даних загальних зборах були присутні: ОСОБА_5 - 33,33% голосів та ОСОБА_4 - 33,33 % голосів, що разом складає 66,66% голосів, від кількості голосів учасників, які мають право брати участь у голосуванні. ОСОБА_1 участі у цих зборах не брав.

За наслідками їх проведення, учасниками господарського товариства одноголосно за кожним із питань порядку денного було прийняті рішення, що оформлені протоколом №11/12-1 від 11.12.2021:

- по першому питанню порядку денного, вирішили звільнити директора ОСОБА_1 з 11.12.2021;

- по другому питанню порядку денного, вирішили призначити директором ОСОБА_8 , з 11.12.2021.

Протокол зборів №11/12-1 від 11.12.2021 підписано обома учасниками зборів.

21.12.2021 державним реєстратором Байковецької сільської ради Тернопільського району Федів О.С. на підставі прийнятих рішень від 11.12.2021 було вчинено реєстраційну дію змін до відомостей про юридичну особу до запису №014002345, а саме: зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера); зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи; зміна фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб - платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо.

Як стверджує позивач він не був присутнім на загальних зборах учасників ТОВ "Віконт" 11.12.2021 та не повідомлявся про їх скликання, що порушило його права на участь в управлінні справами товариства.

Позивач вважає такі рішення незаконними та таким, що порушують його корпоративні права як учасника товариства, з огляду на що просить останні визнати недійсними в судовому порядку.

Оцінивши зібрані у справі докази, дослідивши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, зважаючи на таке.

За змістом частин першої, третьої статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права визначаються як права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи у управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Корпоративні відносини визначаються як відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Пунктом 1 частини 1 статті 116 ЦК України передбачено право учасника господарського товариства у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь в управлінні товариством.

Згідно зі ст.ст. 97, 98 ЦК України органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.

Правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю, порядок створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників визначається Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (далі-Закон), що набрав чинності з 17.06.2018 та діяв на дату проведення спірних загальних зборів.

Пунктом 3 глави VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону встановлено, що протягом року з дня набрання ним чинності, положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

З врахуванням того, що зміни до статуту ТОВ "Віконт" після 17.06.2018 не вносились, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню положення Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

За приписами ст.29 цього Закону загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників. Кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства. Аналогічні за змістом положення містяться і в п. 7.2 Статуту ТОВ "Віконт".

У пункті 7.3 цього локального нормативного акту, власники корпоративних прав домовилися про те, що виключно збори засновників вправі обирати, приймати, звільняти з роботи директора Товариства.

Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства.

Частиною 5 статті 31 цього нормативно-правового акту визначено, що вимога про скликання загальних зборів учасників подається виконавчому органу товариства в письмовій формі із зазначенням запропонованого порядку денного. У разі скликання загальних зборів учасників з ініціативи учасників товариства така вимога повинна містити інформацію про розмір часток у статутному капіталі товариства, що належать таким учасникам.

Згідно із ч.10 ст. 31 Закону загальні збори учасників можуть прийняти рішення з будь-якого питання без дотримання вимог, встановлених цим Законом та статутом товариства щодо порядку скликання загальних зборів учасників та щодо повідомлень, якщо в таких загальних зборах учасників взяли участь всі учасники товариства та всі вони надали згоду на розгляд таких питань.

За встановлених судом обставин, на спірних загальних зборах були присутні лише два учасники товариства, громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які володіють в сукупності 66,66% голосів у статутному капіталі ТОВ "Віконт". Учасник ОСОБА_1 участі у них не приймав.

При цьому суд констатує, що правова конструкція статей 31 та 32 Закону полягає у створенні механізму захисту всіх власників корпоративних прав ТОВ, через встановлення обов`язку учаснику, який бажає скликати загальні збори, повідомити про це за окремою процедурою виконавчий орган товариства. Останній, після такого повідомлення, зобов`язаний скликати загальні збори учасників та проінформувати про це усіх інших учасників.

У тому ж разі, якщо збори проводяться учасниками товариства, які їх ініціювали, то саме на останніх покладаються встановлені статтею 32 Закону обов`язки щодо скликання та підготовки проведення загальних зборів (ч.9 ст.31 Закону).

В силу п.7.4 Статуту відповідача, його виконавчим органом на час скликання та проведення спірних зборів учасників був директор (менеджер). Станом на день проведення загальних зборів Товариства - 11.12.2021 року керівником ТОВ "Віконт" являвся ОСОБА_1 . Однак, за твердженням останнього, жодних повідомлень до нього в письмовій формі від учасників товариства про скликання загальних зборів із зазначенням запропонованого порядку денного не надходила. Відтак, виконавчим органом товариства спірні збори не скликалися. Будь-яких доказів, які б цю обставину спростовували, ТОВ "Віконт" суду надано не було.

Як наслідок суд вважає доведеною ту обставину, що особи, які ініціювали проведення загальних зборів, їх скликали без дотримання встановлених ч.9 ст. 31 Закону правил.

За приписами статті 32 Закону, обов`язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний). Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення

В свою чергу, відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, з точки зору Закону, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

Зокрема, при вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Так, відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах (постанова Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі №904/9431/15).

З точки зору законодавства у сфері корпоративних правовідносин, одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах.

Зокрема, Верховний Суд виходить з того, що відповідно до ст. 167 ГК України правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах, є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні (постанова від 21 листопада 2018 року по справі № 910/19010/17).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 по справі №923/876/16 висловила правову позицію, відповідно до якої своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні. Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства та з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори.

Окрім цього, законодавець у ч.11 ст. 32 Закону обумовив, що особа, яка проводить збори, зобов`язана надати всім учасникам товариства можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників.

Всупереч наведеному, ОСОБА_1 вказує, що він являючись учасником ТОВ, не був повідомлений про скликання оспорюваних зборів, не був обізнаний з порядком денним та місцем їх проведення, не брав участі у зборах і не був на них запрошений. Про його відсутність вказано у зазначеному протоколі. Відповідач цих доводів у встановленому процесуальним законодавством порядку не спростував. Доказів, в розумінні ст. ст. 76-79 ГПК України, які б засвідчували про зворотне суду не надав.

При цьому суд зважає на те, що обраний особою, яка скликає загальні збори учасників товариства, спосіб повідомлення про їх проведення, повинен забезпечити реальне персональне повідомлення учасника і не бути лише формальним направленням такого повідомлення. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №904/6983/17.

У випадку заперечення учасником факту повідомлення його з боку товариства про проведення загальних зборів, обов`язок доказування обставин повідомлення позивача про проведення загальних зборів покладається на відповідача, як особу, рішення органу управління якої оспорюється. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 910/807/17.

У спірних правовідносинах цього місця не має. В той же час, оскаржувані рішення безумовно порушують законні права позивача, як право на участь в управлінні справами товариства, так і право голосу на загальних зборах, право впливу на прийняття рішення загальними зборами товариства, право одержувати інформацію про товариство, в тому числі, під час підготовки та проведення загальних зборів, ознайомлення з документами, які виносилися на їх розгляд, висловлення своєї думки щодо питань порядку денного, внесення своїх питань до порядку денного, тощо. Аналогічні за змістом правові позиції висловив Верховний Суд у постанові від 27 листопада 2019 року по справі № 917/171/19.

При цьому суд враховує, що позивач є власником значної частки статутного капіталу господарського товариства. До того ж оспорювані рішення стосувалися безпосередньо його особи як керівника та підписанта юридичної особи. Відтак, участь ОСОБА_1 в обговоренні питань порядку денного, його бачення та безпосереднє голосування, безумовно могло б вплинути на прийняті загальними зборами учасників рішення.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з твердженнями позивача про порушення його корпоративних прав, недотримання вимог законодавства при скликанні та проведенні загальних зборів учасників ТОВ "Віконт" та наявності правових підстав для визнання рішень, що ними приймалися недійсними. Як наслідок позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

Частина 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (надалі - Закон) закріплює, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно п. 12 ч. 2 ст. 9 Закону, в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про органи управління юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 цього ж Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру та були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Згідно ч. 2 ст. 10 Закону, якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок недобросовісних дій відповідача були внесені до Єдиного державного реєстру юридичний осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань недостовірні відомості щодо позивача, як керівника ТОВ "Віконт".

Особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в ЄДР (п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань"). У такому випадку, якщо суд встановить, що суб`єкт державної реєстрації вчинив запис в ЄДР за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в ЄДР, наявність якого порушує корпоративні права чи законні інтереси позивача. Спір між учасниками юридичної особи або спір учасників юридичної особи з цією юридичною особою щодо скасування запису в ЄДР є корпоративним спором і підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Даний правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі № 904/5857/17.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги у частині скасування запису про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу та відновлення попереднього запису є обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно приписів ст.129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" про звільнення з посади директора ОСОБА_1 з 11.12.2021 та про призначення директора ОСОБА_8 з 11.12.2021, оформлені протоколом загальних зборів учасників №11/12-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" від 11.12.2021.

3. Скасувати запис про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Віконт" (), що не пов`язані зі змінами в установчих документах, а саме, щодо зміни керівника юридичної особи та зміни складу підписантів Товариства, внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань державним реєстратором Байковецької сільської ради Тернопільського району Федів О.С. 21 грудня 2021 року о 09:07:36 за №010002345, відновивши в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань державним запис про керівника та підписанта Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" () ОСОБА_1 .

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" (с. Миролюбівка, Тернопільський район, Тернопільська область, 47733, ідент. код 30495874) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) 4 962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено 24.08.2022

Суддя О.В. Руденко