ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2022 року Справа № 903/1028/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

представники сторін в судове засідання 25.08.2022 не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство Камінь-Каширськагроліс на рішення Господарського суду Волинської області, ухвалене 11.05.2022, повний текст складено 13.05.2022, у справі № 903/1028/21

за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області, Волинська область, м.Луцьк

до Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Камінь-Каширськагроліс", Волинська область, Камінь-Каширський район, м. Камінь-Каширський

про стягнення 404 880,57 грн

В грудні 2021 Державна екологічна інспекція у Волинській області звернулась до Господарського суду Волинської області із позовом до Державного підприємства Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство Камінь-Каширськагроліс про стягнення 404 880,57 грн шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем вимог Лісового кодексу України щодо ведення лісового господарства, правил і норм використання лісових ресурсів, внаслідок чого були вчинені незаконні рубки лісу.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 11.05.2022 у справі №903/1028/21 позов задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Камінь-Каширськагроліс" на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області 404 880,57 грн шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Стягнуто з Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Камінь-Каширськагроліс" на користь Державної екологічної інспекції у Волинській області 6 073,21 грн витрат по оплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відповідач, як постійний лісокористувач не забезпечив охорону та захист лісів від незаконних рубок на підпорядкованій йому території, не дотримався правил і норм використання лісових ресурсів, не забезпечив збереження не призначених для рубки дерев, внаслідок чого допустив незаконні рубки лісу, що призвело до заподіяння шкоди лісовому фонду України, розмір якої становить 404 880,57 грн.

Відповідач Державне підприємство "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Камінь-Каширськагроліс", не погодившись із ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 11.05.2022 у справі № 903/1028/21 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі /а.с. 205 - 216/.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає:

- в акті від 19.04.2021 №162/04/21 відсутній детальний опис виявленого порушення, зафіксовано лише факт незаконної (без лісорубного квитка) порубки дерев, однак не вказано їх розмір та яким приладом здійснено їх заміри, не зазначено про винних осіб та дій чи бездіяльності відповідача, які б виразилися у неналежному здійсненні заходів з охорони та збереження лісу у формі бездіяльності та призвели до заподіяння шкоди;

- внаслідок складного матеріального становища ДП "Камінь-Каширськагроліс" не мало можливостей для закупівлі транспорту чи іншої техніки для спрощення виявлення лісопорушень тому підприємство з об`єктивних причин не мало можливості виявити всі без виключення порушення лісового законодавства та зокрема вчасно виявити всі незаконні порубки вчинені не відомими особами;

- ДП "Камінь-Каширськагроліс" робить все від нього залежне для забезпечення охорони лісу, виявлення незаконних порубок та лісопорушників, що підтверджується копією книги обліку лісопорушень;

- в зауваженнях №157 від 21.04.2021 до акту №162/04.21 від 19.04.2021 підприємством зверталась увага позивача на те, що на значній кількості пнів є ознаки поновлення зрізів після проведених вибіркових санітарних рубок ймовірно з метою дискредитації майстра лісу ОСОБА_1 , адже перевірка була проведена позивачем за зверненням гр. ОСОБА_2 в яккому вказано про нібито наявність порушень в діяльності лісничого ОСОБА_1 та важливу роль в даному зверненні та його змісті відіграє той факт, що із подання майстра лісу ОСОБА_1 родич заявника ( ОСОБА_2 ) - ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності за ст. 246 ККУ (Незаконна порубка);

- частина порубок про які йдеться в акті була вчинена малолітніми жителями с. Оленине та іншими особами, про що було повідомлено відповідні органи та про ці факти було повідомлено працівників позивача, що відображено в акті перевірки, проте не враховано при написанні позову у даній справі;

- в діях відповідача відсутні ознаки протиправної бездіяльності, які б виразилися у неналежному здійсненні заходів з охорони та збереження лісу які б призвели до заподіяння шкоди;

- нормами Лісового кодексу України та Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" не передбачено відповідальності за незабезпечення охорони та збереження лісу, а тому неналежна охорона лісу не є лісовим правопорушенням, яке тягне за собою матеріальну відповідальність;

- позивачем не доведена неправомірність поведінки, яка виражалась би у діях чи бездіяльності апелянта. При цьому така бездіяльність повинна мати конкретне вираження, тобто позивачем не доведено, які саме дії не вчинив апелянт, вчинення яких входить до його обов`язків відповідно до закону, а оскільки позивач не довів неправомірність поведінки апелянта, у складі збитків відсутній і причинно-наслідковий зв`язок.

Апеляційну скаргу подано через суд апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду, протокол від 06.06.2022, для розгляду справи № 903/1028/21 визначено колегію суддів у складі: Саврій В.А. головуючий суддя, Коломис В.В., Миханюк М.В.

Листом № 903/1028/21/2954/22 від 06.06.2022 матеріали справи було витребувано з Господарського суду Волинської області.

13.06.2022 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 903/1028/21.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 апеляційну скаргу Державного підприємства Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство Камінь-Каширськагроліс на рішення Господарського суду Волинської області від 11.05.2022 у справі №903/1028/21 - залишено без руху, запропоновано скаржнику протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали усунути недоліки, а саме: подати до суду докази сплати 9 109,81 грн судового збору.

28.06.2022 (вх.№3845/22) Державне підприємство Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство Камінь-Каширськагроліс на виконання вимог ухвали суду від 14.06.2022 подало до суду докази сплати 9109,81 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

На підставі розпорядження від 28.06.2022 № 01-05/153 керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду, у зв`язку з перебуванням у відпустці головуючого судді (судді-доповідача) Саврія В.А. у період з 20.06.2022 по 22.07.2022 включно, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, протокол від 28.06.2021, яким визначено для розгляду справи колегію суддів: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Коломис В.В., Миханюк В.В.

На підставі розпорядження від 30.06.2022 № 01-05/157 керівника апарату суду у зв`язку з перебування у відпустці суддів-членів колегії по справі № 903/1028/21 - Коломис В.В. у період з 20.06.2022 по 24.07.2022 включно та ОСОБА_4 у період з 20.06.2022 по 24.07.2022 включно, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №903/1028/21 між суддями, протокол від 30.06.2022, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Юрчук М.І., Павлюк І.Ю.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 Крейбух О.Г. головуючий суддя, Юрчук М.І., Павлюк І.Ю. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Камінь-Каширськагроліс" на рішення Господарського суду Волинської області від 11.05.2022 у справі №903/1028/21; розгляд апеляційної скарги Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Камінь-Каширськагроліс" на 25 серпня 2022 р. об 10:00 год.

На підставі розпорядження від 25.08.2022 № 01-05/440 керівника апарату суду у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі Павлюк І.Ю. у період з 25.07.2022 по 02.09.2022 включно проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 903/1028/21 між суддями, протокол від 25.08.2022, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Юрчук М.І., Тимошенко О.М.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2022 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство "Камінь-Каширськагроліс" на рішення Господарського суду Волинської області від 11.05.2022 у справі №903/1028/21 прийнято до провадження колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. - головуючий суддя, Юрчук М.І., Тимошенко О.М.

Позивач та відповідач явку повноважних представників в судове засідання 25.08.2022 не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, про час та дату засідання були належним чином повідомлені, що підтверджується наявним в матеріалах справи відповідними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки ухвалою суду від 04.07.2022 явка представників сторін в судове засідання 25.08.2022 обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представників сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає перегляду справи.

Статтею 269 ГПК України встановлено, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною екологічною інспекцією у Волинській області у період з 06.04.2021 по 19.04.2021 проведено позапланову перевірку дотримання Державним підприємством Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство Камінь-Каширськагроліс вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Дана перевірка проведена відповідно до наказу Інспекції від 05.04.2021 за № 123 та направлення від 05.04.2021 за № 195, виданих на підставі звернення фізичної особи та погодження Державної екологічної інспекції України.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 19.04.2021 за № 162/04.21 /а.с. 20-29/, яким встановлені порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища на території Боровненського лісництва ДП СЛАП Камінь-Каширськагроліс, а саме виявлено незаконні порубки (без дозвільних документів) 58-ми дерев породи сосна звичайна, які вчинені у 2021 році у кварталі 10 (виділи 2, 7, 16, 41), у кварталі 11 (виділи 2, 9, 11, 12, 15, 16, 25, 32), у кварталі 14 (виділи 1, 3, 25, 44) Боровненського лісництва. Інформація про кількість та діаметри пнів зрізаних дерев відображена у польових перелікових відомостях пнів незаконно зрубаних дерев №1 та №2 від 13.04.2021, № 1 від 14.04.2021.

В книзі обліку лісопорушень зазначені факти не зареєстровані.

Матеріали для встановлення винних осіб у правоохоронні органи суб`єктом господарювання не передавались.

Розмір шкоди, завданої лісовому фонду внаслідок зазначених незаконних порубок на території Боровненського лісництва ДП СЛАП Камінь-Каширськагроліс становить 404 880,57 грн.

Розрахунок розміру шкоди здійснено у відповідності до додатку №1 до постанови КМУ Про затвердження такс для обчислення розміру шкоду, заподіяної лісу від 23.07.2008 №665 та Порядку проведення індексації такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами, затвердженого постановою №665 /а.с. 42-45/.

Актом перевірки від 19.04.2021 №162/04.21 встановлено, що ДП СЛАП Камінь-Каширськагроліс порушено вимоги ст.ст. 19, 64, 89, 90 Лісового кодексу України в частині невжиття заходів щодо охорони і захисту лісів від незаконних рубок, за що передбачено відповідальність ст. 68 ЗУ Про охорону навколишнього середовища, ст. 105 ЛК України /а.с.28 на звороті/.

Акт перевірки № 162/04.21 від 19.04.2021 вручено під розписку директору ДП СЛАП Камінь-Каширськагроліс Грицаю О.А. 19.04.2021, однак від підписання даного акту директор відмовився, про що зроблено відповідну відмітку в акті.

21.04.2021 відповідач направив на адресу позивача зауваження № 157 до акта № 162/04.21 від 19.04.2021, в яких вказує, що у підприємства є сумніви щодо доцільності включення до визначення розміру збитків 21 шт. пнів різних діаметрів, у зв`язку з чим просить провести перерахунок розміру збитків, при цьому підприємство визнає, що в діях посадових осіб є ознаки дій, які підлягають дисциплінарній відповідальності, а саме невчасне клеймування пнів дерев по випадках на які є відповідне реагування та передані матеріали до правоохоронних органів на перевірку (особи встановлені та притягнуті до дисциплінарної відповідальності) /а.с. 46/.

З метою досудового врегулювання спору Державною екологічною інспекцією у Волинській області було надіслано до ДП СЛАП Камінь-Каширськагроліс претензію від 14.06.2021 №5-2/1661 з вимогою в місячний строк відшкодувати заподіяну шкоду в розмірі 404880,57 грн, яка отримана підприємством 17.06.2021, однак залишена без задоволення /а. с. 47-49/.

Відсутність доказів сплати ДП СЛАП Камінь-Каширськагроліс 404 880,57 грн шкоди слугувало підставою для звернення позивача із позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст.16 Лісового кодексу України (далі - ЛК України) право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

Відповідно до ч.1 ст. 17 ЛК України у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Тобто основною метою надання лісів у постійне користування є ведення лісового господарства.

Частиною другою ст.19 ЛК України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.

У відповідності до ст.63 ЛК України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень (п. 5 ч.1 ст. 64 ЛК України).

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст.86 ЛК України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Власники лісів і постійні лісокористувачі зобов`язані розробляти та проводити в установлений строк комплекс протипожежних та інших заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів. Перелік протипожежних та інших заходів, вимоги щодо складання планів цих заходів визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства, органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 105 ЛК України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Відповідно до ст. 107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Отже виходячи з положень ст. 17, ч.2 ст.19, ст. 63, п.5 ч.1 ст.64, п.5 ч.2 ст.105 та ст.107 ЛК України відповідач, як постійний лісокористувач, має нести відповідальність за порушення вимог щодо ведення лісового господарства, зокрема, за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок на підвідомчій відповідачу території.

При вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства на підвідомчій лісовому господарству території факту правопорушення, вчиненого невстановленими особами, необхідно виходити з того, що відповідно до ст.19 ЛК України обов`язки щодо забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів.

Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.

Таким чином обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.

Отже цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.08.2018 у справі №909/976/17, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.06.2019 у справі №914/1960/17.

Враховуючи наведені правові норми та правову позицію Верховного Суду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач як постійний лісокористувач зобов`язаний здійснювати організацію і забезпечення охорони та захисту лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, а також нести цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства у разі невчинення дій (бездіяльності) щодо забезпечення охорони та збереження лісу, що має наслідком самовільну рубку лісових насаджень третіми особами.

Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника.

Відповідно до ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду унормовані статтею 1166 Цивільного кодексу України.

За приписами вказаної норми, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у спорі про відшкодування заподіяної шкоди, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Факт протиправної поведінки відповідача, як постійного лісокористувача, у формі бездіяльності щодо охорони лісових насаджень, що призвело до незаконної рубки лісу третіми особами зафіксовано в акті Державної екологічної інспекції у Волинській області №1621/04.21 від 19.04.2021 /а.с. 20 - 29/.

У вищевказаному акті перевірки також відображено інформацію про місце незаконної рубки (лісництво, квартал та виділ, де було виявлено незаконну рубку дерев), породу незаконно зрубаних дерев, діаметри пнів та категорію придатності дерев, тощо.

Вказаний акт перевірки є чинним, у встановленому порядку не оскаржувався, а тому є належним та допустимим доказом в розумінні ст.76, 77 ГПК України, в якому зафіксовано відповідні дані про правопорушення.

Розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, здійснюється згідно з таксами, затвердженими постановою КМУ №665 від 23.07.2008.

Відповідно до Такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев та чагарників до припинення ступеня росту (додаток № 1 до постанови КМУ від 23.07.2008 за № 665) шкода завдана навколишньому природному середовищу визначається за кожне дерево, вирубане або пошкоджене до припинення росту, виходячи з діаметру дерева у корі біля шийки кореня як середнє арифметичне значення між найбільшим та найменшим замірами діаметра. При цьому, приміткою 4 вказаних такс встановлено, що замір діаметра пня, який зрізаний нижче шийки кореня (у рівень із землею або утоплений у землю), здійснюється за фактичним зрізом.

Таксами встановлюється залежність розміру шкоди за кожне окреме дерево, виходячи з діаметру його зрізу. При цьому за кожне сантиметрове перевищення 50-ти сантиметрового зрізу розмір шкоди збільшується на 105,00 грн (без урахування індексації).

Судом встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Волинській області на підставі Акта №162/04.21 від 19.04.2021 польових перелікових відомостей №1 від 13.04.2021, №2 від 13.04.2021, №1 від 14.04.2021, здійснено розрахунок розміру шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вирубування дерев на території Боровненського лісництва ДП "Камінь-Каширськагроліс" в кварталах №11 (виділ 15), №11 (виділ 16), №11 (виділ 12), №11 (виділ 11), №11 (виділ 9), №11 (виділ 2) №10 (виділ 2), №10 (виділ 7), №11 (виділ 25), №10 (виділ 41), №10 (виділ 16), №11 (виділ 32), №14 (виділ 41) відповідно до такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008.

Згідно з розрахунками позивача шкода, завдана навколишньому природному середовищу, внаслідок здійснення незаконних порубок (з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) становить 404 880,57 грн.

Відповідачем контррозрахунку завданої шкоди ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції подано не було.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що розрахунок був проведений Державною екологічною інспекцією у Волинській області згідно такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 №665, колегія суддів вважає, що надані позивачем розрахунки, є належними доказами розміру шкоди, заподіяної природному середовищу внаслідок незаконної рубки дерев.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної природному середовищу слід виходити з презумпції вини правопорушника. Тому позивач не повинен доводити наявність вини відповідача, навпаки, відповідач повинен довести, що шкоду завдано не з його вини, або ж у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Однак відповідачем не було подано до суду будь-яких належних та допустимих доказів на спростування своєї вини у завданій шкоді.

Зважаючи на те, що відповідач, як постійний лісокористувач, не забезпечив охорону і збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустив незаконну порубку дерев, чим заподіяв матеріальну шкоду лісовому фонду України (навколишньому природному середовищу), колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Державної екологічної інспекції у Волинській області.

Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п.1 част.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятих у справі рішень, а наведені в ній доводи є необґрунтованими.

Відповідно до част. 4, 5 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Поскільки розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, тому на підставі част. 4, 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення постанови суду апеляційної інстанції у справі № 903/270/21 є дата складення повного судового рішення.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство Камінь-Каширськагроліс на рішення Господарського суду Волинської області від 11.05.2022 у справі № 903/1028/21 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Волинської області від 11.05.2022 у справі №903/1028/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №903/1028/21 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "26" серпня 2022 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Тимошенко О.М.