ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"22" серпня 2022 р. Справа № 906/557/20

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Миханюк М.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Кондратюка Бориса Михайловича на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 11.07.22р.

за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок"

до Фізичної особи-підприємця Кондратюка Бориса Михайловича

про стягнення 22849,20 грн

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Кондратюка Бориса Михайловича

до Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок"

про визнання недійсним з моменту вчинення договору оренди № 363 від 31.12.2013

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.07.2022 в задоволенні первісного позову Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" до Фізичної особи-підприємця Кондратюка Бориса Михайловича про стягнення 22849,20 грн відмовлено. В задоволенні зустрічного позову фізичної особи-підприємця Кондратюка Бориса Михайловича до Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" про визнання недійсним з моменту вчинення договору оренди № 363 від 31.12.2013 відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, скаржник звернувся з апеляційною скаргою в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду. Звільнити від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Рішення Господарського суду Житомирської області від 11 липня 2022 року по справі № 906/557/20 в частині зустрічного позову скасувати, ухвалити нове, яким визнати недійсним з моменту вчинення договір оренди № 363 від 31.12.2013 року, укладений між Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" та Фізичною особою - підприємцем Кондратюком Борисом Михайловичем.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.258 ГПК України з наступних підстав.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Частина 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За нормами пп.4 п.2 ч.2 ст.4 Закону судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пункту 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Отже, апелянт звертаючись до суду з апеляційною скаргою мав сплатити судовий збір в розмірі 3153 грн (2102 грн х150%).

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не додано доказів сплати судового збору.

Разом з тим, апелянтом подано клопотання, в якому останній просить суд звільнити його від сплати судового збору. Зокрема, вказує, що це є надмірним тягарем для скаржника, на підтверження додає Довідку Коростишівської ДПІ ГУ ДПС у Житомирській області від 02.08.2022 року № 8299/6/06-30-57 про те, що у 2021 році отримав дохід у розмірі 38000 грн.

Розглянувши подане апелянтом клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2)позивачами є: а)військовослужбовці; б)батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в)одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г)члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3)предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому слід зазначити, що за приписами норм вказаної статті відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є правом, а не обов`язком суду, з огляду на що відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент подання апеляційної скарги та підтвердження цих обставин належними доказами.

Отже, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

Відтак, встановлення державою обов`язку щодо сплати судового збору за звернення до господарського суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду, у порядку та розмірі, що встановлені Законом України "Про судовий збір", є допустимим обмеженням скаржника у доступі до суду та не становить порушення гарантованого йому пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "права на суд".

Суд зауважує, що Закон №3674-VI не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з тим, надана скаржником довідка з ДПІ ГУ ДПС у Житомирській області про доходи за 2019, 2020 та 2021 рік на підтвердження скрутного матеріального стану не може повністю та достовірно відображати розмір всіх доходів скаржника за попередній календарний рік, і констатувати той факт, що їх сукупність не перевищує 5% від розміру судового збору. Адже наведені доводи та надані документи не є беззаперечними доказами, які підтверджують скрутний майновий стан апелянта та відсутність у нього можливості сплатити судовий збір та не дають змоги в повній мірі оцінити його майновий стан. Разом з цим, з документа також не можна визначити, що у скаржнка немає інших доходів, які за 2021 рік з тих чи інших підстав були б ним отримані.

Зважаючи на викладене, оцінюючи фінансове становище ФОП Кондратюка Бориса Михайловича на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, у зв`язку з неподанням переконливих та достатніх доказів на підтвердження обставин щодо відсутності грошових коштів для сплати судового збору.

У зв`язку з викладеним та зважаючи на те, що у даному випадку відсутні умови, передбачені статтею 8 Закону України "Про судовий збір" для звільнення від сплати судового збору, клопотання ФОП Кондратюка Бориса Михайловича про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (залишення без руху).

Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що апелянтом не додано доказів сплати судового збору, а клопотання про звільнення від його сплати апеляційним судом залишено без задоволення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано належним чином вимоги ст.258 ГПК України, що відповідно до ст.260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

При цьому, суд звертає увагу скаржника на те, що у відповідності до приписів п.6 ст.260 ГПК України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Фізичної особи-підприємця Кондратюка Бориса Михайловича про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кондратюка Бориса Михайловича на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 11.07.22р. в частині оскарження відмови в задоволенні зустрічного позову - залишити без руху.

3. Зобов`язати апелянта усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати суду докази сплати 3153 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

6. Ухвалу направити апелянту.

Суддя Миханюк М.В.