ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2022 р. Справа №921/76/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.

Суддів: Бойко С.М.

Бонк Т.Б.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гліган Ярослава Васильовича, б/н від 09 червня 2022 року

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 18 травня 2022 року (підписане 25.05.2022 року), суддя Чопко Ю.О.

у справі №921/76/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дрім Мейкерс, м. Київ

до відповідача Фізичної особи-підприємця Гліган Ярослава Васильовича, с. Шкроботівка, Шумський район, Тернопільська область

про стягнення 122 141,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

01.02.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю Дрім Мейкерс звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Гліган Ярослава Васильовича про стягнення 122 141,70 грн. заборгованості, з яких: 93 032,07 грн. основний борг та 29 109,63 грн. штраф.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс" (Постачальник) та Фізичною особою - підприємцем Гліган Ярославом Васильовичем (Покупець) укладено договір поставки №11/20-1, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставляти товар відповідно до поданих Покупцем замовлень, а Покупець зобов`язався прийняти товар та своєчасно сплатити його вартість. На виконання умов даного договору Постачальник відвантажив, а Покупець прийняв товарно-матеріальні цінності згідно видаткової накладної №9583 від 12.07.2021 на суму 97 032,07 грн. Відповідачем поставленні товарно-матеріальні цінності оплачено лише частково, в сумі 4 000,00 грн., в зв`язку з чим станом на день подання позовної заяви заборгованість відповідача за поставлений позивачем товар становить 93 032,07 грн. Крім того, позивачем у відповідності до п. 6.2 договору поставки №11/20-1 від 06.11.2020 нараховано відповідачу штраф в розмірі 29 109,63 грн.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 18.05.2022 року у справі №921/76/22 (суддя Ю.О. Чопко) позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Глігана Ярослава Васильовича на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Дрім Мейкерс" - 93 032,07 грн. заборгованості, 29 109,63 грн. штрафу і 2 481,00 грн. судового збору (а.с. 122-126).

Рішення суду мотивоване тим, що в порушення умов укладеного між сторонами договору поставки № 11/20-1 від 06.11.2020, відповідач здійснив лише часткову оплату позивачу вартості товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованості по оплаті вартості отриманого товару в сумі 93 032,07 грн., в зв`язку з чим за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання позивачем у відповідності до п. 6.2 договору поставки нараховану відповідачу штраф в розмірі 29 109,63 грн., який також підлягає до стягнення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ФОП Гліган Я.В. подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його прийнятим при неповному з`ясуванні всіх обставин справи. На думку скаржника залишається незрозумілим якого числа, місяця та року була здійснена поставка по видатковій накладній № 9583 від 12.07.2021 згідно укладеного між сторонами договору поставки № 11/20-1 від 06.11.2020. Як вбачається із копії специфікації до акта наданих послуг від 20.07.2021 року від ТзОВ «Нова Пошта» 12.07.2021 року, позивач для ФОП Глігана Я.В. не здійснював жодного відправлення - 12.07.2021 не було жодної поставки товару. Однак, була поставка товару 10.07.2021 року, палети 2000,0 кг на суму 99 223,42 грн., тобто це товар який був замовлений раніше, в межах вказаного вище договору. Тобто, 10.07.2021 року, не міг бути поставлений товар із найменуванням що зазначений у документах виготовлених лише 12.07.2021 року. На переконання скаржника під документи реальної поставки товару, яка була здійснена 10.07.2021 року, позивач створив первинні документи, через коригування замовлення, на поставку товару від 12.07.2021 року, якої не було. Скаржник наголошує, що матеріали даної справи не містять жодного належного, допустимого, достовірного доказу про те, що позивач здійснив, а відповідач прийняв товар згідно наданих первинних документів від 12.07.2021 на суму 97 032,07 грн. Стверджує, що поставки товару не було борг відсутній. Просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.05.2022 року у справі № 921/76/22 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Апеляційне провадження у справі

Згідно з ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 року та від 15.07.2022 відкрито апеляційне провадження у справі № 921/76/22 та ухвалено здійснити перегляд рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.05.2022 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Обставини справи

06.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс" (Постачальник) та Фізичною особою - підприємцем Гліган Ярославом Васильовичем (Покупець) укладено договір поставки №11/20-1 Ки. Відповідно до п 1.1 договору Постачальник зобов`язується поставляти товар відповідно до поданих Покупцем замовлень, а Покупець зобов`язався прийняти товар та своєчасно сплатити його вартість (а.с. 7-10).

Конкретні кількість, ціна (вартість), асортимент, номенклатура товару, його часткове співвідношення за видами, марками визначається видатковими накладними на кожну поставку (п.1.2 договору).

Згідно із п.п. 2.1, 2.5 договору Постачальник зобов`язується прийняти від Покупця замовлення на поставку товару та здійснити поставку товару. Перехід права власності на товар відбувається в момент підписання Покупцем видаткової накладної.

У відповідності до п. 5.1 договору загальна сума договору складається з суми накладних, по яким була здійснена поставка товару.

Оплата партії товару здійснюється Покупцем в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника на підставі виставленого Постачальником рахунка-фактури та/або накладної на протязі 60 календарних днів з моменту поставки товару (п.5.4 договору).

Пунктом 6.2 договору сторони погодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання п.5.4 договору Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період виникнення заборгованості, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та проценти за користування чужими грошовими коштами в розрахунку 3% річних, нарахованих на суму грошового зобов`язання за весь період такого користування. У разі, якщо затримка по оплаті товару становить більше 30 календарних днів, Покупець зобов`язаний додатково до пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та процентів за користування чужими грошовими коштами виплатити Постачальнику штраф у розмірі 30% від суми заборгованості.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021. Якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодна сторона письмово не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, договір вважається пролонгованим на один календарний рік і на тих самих умовах, при цьому укладення додаткової угоди не потрібно. Кількість таких продовжень є необмеженою (п. 8.1 договору).

Пунктом 8.3 договору сторони обумовили, що припинення дії договору по будь-якій з причин не звільняє сторони від оплати вже виконаних зобов`язань за договором.

На виконання умов договору поставки №11/20-1Ки від 06.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкрес" відвантажило ФОП Гліган Я.В. товарно-матеріальні цінності згідно видаткової накладної №9583 від 12.07.2021 на суму 97 032,07 грн. 29 липня 2021 року позивачем зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 9583 від 12.07.2021 (а.с. 35-52).

Відповідачем поставлені товарно-матеріальні цінності оплачено лише частково в сумі 4 000,00 грн., що підтверджується копією банківської виписки від 27.01.2022 (а.с. 66).

Позивач надіслав на адресу відповідача вимогу вих. № 184 від 01.12.2021 з проханням сплатити заборгованість за поставлений товар. Дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення (а.с. 64-65).

Предметом даного спору є стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 122 141,70 грн., з яких: 93 032,07 грн. основний борг та 29 109,63 грн. штраф.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Як встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс" (Постачальник) та Фізичною особою - підприємцем Гліган Ярославом Васильовичем (Покупець) укладено договір поставки №11/20-1 Ки від 06.11.2020, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставляти товар відповідно до поданих Покупцем замовлень, а Покупець зобов`язався прийняти товар та своєчасно сплатити його вартість.

Договір №11/20-1 Ки від 06.11.2020 на підставі якого заявлено позовні вимоги, за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно із частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На виконання умов договору поставки №11/20-1Ки від 06.11.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкрес" відвантажило ФОП Гліган Я.В. товарно-матеріальні цінності згідно видаткової накладної №9583 від 12.07.2021 на суму 97 032,07 грн.

Відповідно до ст. 201.10 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в усатновлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

29 липня 2021 року позивачем зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 9583 від 12.07.2021.

Відтак, безпідставними є твердження скаржника, що матеріали даної справи не містять жодного належного, допустимого, достовірного доказу про те, що позивач здійснив, а відповідач прийняв товар згідно наданих первинних документів від 12.07.2021 на суму 97 032,07 грн.

Відповідачем поставлені товарно-матеріальні цінності оплачені лише частково, в сумі 4 000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією банківської виписки від 27.01.2022.

Так, у п. 5.4 договору сторони визначили, що оплата партії товару здійснюється Покупцем в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника на підставі виставленого Постачальником рахунка-фактури та/або накладної на протязі 60 календарних днів з моменту поставки товару.

Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань по оплаті вартості отриманого товару за договором поставки №11/20-1 Ки від 06.11.2020, колегія суддів вважає підставним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 93 032,07 грн. основного боргу.

Відповідно до положень ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України, 549 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських зобов`язань зобов`язаний сплатити господарські санкції - штрафні санкції. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 6.2 договору поставки №11/20-1 Ки від 06.11.2020 сторони погодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання п.5.4 договору Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період виникнення заборгованості, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та проценти за користування чужими грошовими коштами в розрахунку 3% річних, нарахованих на суму грошового зобов`язання за весь період такого користування. У разі, якщо затримка по оплаті товару становить більше 30 (тридцяти) календарних днів, Покупець зобов`язаний додатково до пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання та процентів за користування чужими грошовими коштами виплатити Постачальнику штраф у розмірі 30% від суми заборгованості.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням ФОП Гліган Я.В. зобов`язання із оплати вартості поставленого ТзОВ «Дрім Мейкерс» товару позивачем згідно поданого розрахунку нараховано відповідачу штраф у розмірі 29 109,63 грн. (97 032,07 х 30%) = 29 109,63грн.

Підсумовуючи усе вищевказане, колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні правових норм та не спростовують висновків, наведених в рішенні Господарського суду Тернопільської області від 18.05.2022 у справі №921/76/22.

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає правових підстав передбачених нормами ст. 129 ГПК України для задоволення поданого представником відповідача (скаржника) клопотання про стягнення з позивача судових витрат за надання правової допомоги на стадії апеляційного провадження в розмірі 12 000,00 грн.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Гліган Ярослава Васильовича, б/н від 09 червня 2022 року залишити без задоволення, рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.05.2022 року у справі № 921/76/22 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в Господарський суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.