ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Черкаси Справа № 925/403/22

Господарський суд Черкаської області у складі судді Гладуна А.І., розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут

до Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТРТОРГ БУД

про стягнення 260253,36 грн

Секретар судового засідання Клочков А.І.

Представники учасників справи:

Позивач Моцайко В.С., адвокат;

Відповідач не з`явився.

Позиції учасників справи, процесуальні дії суду у справі.

11 травня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут (ідентифікаційний код 42474208, адреса місцезнаходження: вул. Благовісна, 166, м. Черкаси, 18002) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до до Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТРТОРГ БУД (ідентифікаційний код 43772888, адреса місцезнаходження: вул. Козачанська, 26, м. Звенигородка, Черкаська область, 20202).

Предметом позову є майнова вимога позивача про стягнення з відповідача 260253,36 грн заборгованості за спожиту електроенергію за договором про постачання електричної енергії споживачу від 09.08.2021 № 6. У позові позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3903,80 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що 09.08.2021 відповідач подав заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, на підставі якої укладено договір від 09.08.2021 №6 про постачання електричної енергії споживачу. У п.5.1 договору сторони передбачили, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком №2 до цього договору. На виконання умов Договору та Комерційної пропозиції ТОВ Черкасиенергозбут надало ТОВ ЦЕНТРТОРГ БУД рахунок остаточного розрахунку за лютий 2022 року (додаток № 6), який був отриманий 01 березня 2022 року та рахунок остаточного розрахунку за березень 2022 року (додаток № 7), який був отриманий 01 квітня 2022 року особисто, що підтверджується проставленням підпису уповноваженої особи та печатки. Враховуючи положення пункту 3 Комерційної пропозиції та умови Договору, останнім днем по оплаті рахунку остаточного розрахунку за лютий 2022 року є 09 березня 2022 року та рахунку остаточного розрахунку за березень 2022 року є 08 квітня 2022 року. Проте рахунки остаточного розрахунку за спожиту електричну енергію не були оплачені відповідачем у повному обсязі. Внаслідок чого і утворилась заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2022 по 31.03.2022 включно у розмірі 260253,36 грн.

Ухвалою від 12.05.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Справу вирішив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 24.05.2022 о 09 год. 30 хв.

Ухвалу суду від 12.05.2022 надіслано учасникам справи: позивачу - рекомендованим листом і електронною поштою, відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження і електронною поштою, який відповідачем отримано 14.05.2022, що підтверджується Повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а. с. 43).

12.05.2022 суд з метою забезпечення прав відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТРТОРГ БУД бути поінформованим про розгляд справи №925/403/22 оприлюднив інформацію про його виклик на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади у мережі Інтернет (а.с. 42).

24.05.2022 представник відповідача адвокат Лисенко Ю.М. подав до суду заяви електронною поштою та через систему Електронний суд (а. с. 45, 49-50), у яких просив відкласти підготовче засідання, призначене на 24.05.2022 о 09 год. 30 хв., про дату наступного підготовчого засідання повідомити сторони; розгляд даної заяви провести без участі відповідача.

У підготовче засідання 24.05.2022 з`явилася представник позивача адвокат Моцайко В.С. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився.

24.05.2022 суд ухвалив відкласти підготовче засідання на 31.05.2022 на 09 год. 30 хв., про що повідомлено під розписку представника позивача (а. с. 55).

Ухвалу суду від 24.05.2022 про відкладення підготовчого засідання надіслано учасникам справи в установленому порядку, зокрема позивачу простим листом та електронною поштою, відповідачу рекомендованими листами з повідомленнями про вручення за адресою місцезнаходження та адресою за договором про постачання електричної енергії споживачу від 09.08.2021 № 6, які відповідачем отримано 25.05.2022 та 26.05.2022, що підтверджується Повідомленнями про вручення рекомендованого поштового відправлення (а. с. 62,73); представнику відповідача адвокату Лисенку Ю.М. електронною поштою, який отримано ним 24.05.2022, що підтверджується листом (а. с. 60).

31.05.2022 представник відповідача адвокат Лисенко Ю.М. подав до суду заяву (а. с. 63-64), у якій просив відкласти підготовче засідання, наступне підготовче засідання призначити не раніше закінчення/припинення воєнного стану в Україні або відновлення роботи Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТРТОРГ БУД після запровадження простою, про що відповідач зобов`язується невідкладно повідомити суд, про дату наступного підготовчого засідання повідомити сторони. Додатком до заяви додав наказ №3-К від 01.03.2022 про встановлення простою у зв`язку з веденням воєнного стану (а. с. 65).

У підготовче засідання 31.05.2022 з`явилися представник позивача адвокат Моцайко В.С. та представник відповідача адвокат Лисенко Ю.М.

У підготовчому засіданні представник відповідача адвокат Лисенко Ю.М. просив відкласти розгляд справи, наступне підготовче засідання призначити не раніше закінчення/припинення воєнного стану в Україні або відновлення роботи Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТРТОРГ БУД після запровадження простою.

Представник позивача у підготовчому засіданні адвокат Моцайко В.С. заперечила проти задоволення клопотання представника відповідача адвоката Лисенка Ю.М. та відкладення розгляду справи не раніше закінчення/припинення воєнного стану в Україні або відновлення роботи Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТРТОРГ БУД після запровадження простою, а також вважала, що у відповідача строк на подання відзиву закінчився.

31.05.2022 суд ухвалою частково задовольнив клопотання відповідача про відкладення судового засідання, відклав підготовче засідання на 28.06.2022 на 10 год. 00 хв., із занесенням ухвали суду до протоколу судового засідання, про що повідомлено під розписку учасників справи, які з`явилися у судове засідання (а. с. 68).

Ухвалу суду від 31.05.2022 про відкладення підготовчого засідання надіслано учасникам справи в установленому порядку, зокрема позивачу простим листом та електронною поштою, відповідачу простим листом та електронною поштою; представнику відповідача адвокату Лисенку Ю.М. електронною поштою.

28.06.2022 представник відповідача адвокат Лисенко Ю.М. подав до суду клопотання/заяву (а. с. 74), у якій просив підготовче засідання, призначене на 28.06.2022 о 10 год. 00 хв., провести без участі відповідача, закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті, про дату судового розгляду по суті повідомити відповідача.

У підготовче засідання 28.06.2022 з`явилася представник позивача адвокат Моцайко В.С. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився.

28.06.2022 суд ухвалив закрити підготовче провадження із занесенням ухвали до протоколу судового засідання, призначити справу до судового розгляду по суті на 12.07.2022 на 11 год. 00 хв.

Ухвалу суду від 28.06.2022 з повідомленням про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 12.07.2022 надіслано учасникам справи в установленому порядку, зокрема позивачу простим листом та електронною поштою, відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження, яке відповідачем отримано 01.07.2022, що підтверджується Повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а. с. 82) та електронною поштою; представнику відповідача адвокату Лисенку Ю.М. електронною поштою.

29.06.2022 суд з метою забезпечення прав відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТРТОРГ БУД бути поінформованим про розгляд справи №925/403/22 оприлюднив інформацію про його виклик на офіційній сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади у мережі Інтернет (а.с. 81).

12.07.2022 представник відповідача адвокат Лисенко Ю.М. подав до суду заяву (а. с. 83), у якій просив відкласти судове засідання, призначене на 12.07.2022 на 11 год. 00 хв., провести без участі відповідача, закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті, про дату судового розгляду по суті повідомити відповідача.

12.07.2022 представник позивача адвокат Моцайко В.С. подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а. с. 86) на іншу дату у межах процесуальних строків у зв`язку з неможливістю взяття участь у розгляді справи.

У судове засідання 12.07.2022 представники позивача та відповідача не з`явилися.

12.07.2022 суд ухвалив відкласти розгляд справи по суті на 26.07.2022 о 12 год. 00 хв.

Ухвалу суду від 12.07.2022 про відкладення розгляду справи надіслано учасникам справи в установленому порядку, зокрема позивачу та відповідачу рекомендованими листами та електронною поштою; представнику відповідача адвокату Лисенку Ю.М. електронною поштою. За інформацією із сайту АТ "Укрпошта" ухвалу суду від 12.07.2022 вручено відповідачу 14.07.2022 (а. с. 90).

У судове засідання 26.07.2022 з`явилася представник позивача адвокат Моцайко В.С. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Відповідно до частини 1 та 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.

Отже, суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 26.07.2022 представник позивача адвокат Моцайко Валентина Сергіївна позов підтримала та просила суд позов задовольнити повністю, стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3903,80 грн.

Суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у справі.

Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 26.07.2022 суд проголосив вступну та резолютивну частини судового рішення у справі №925/403/22.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

1. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

Предметом позову позивача до є майнова вимога про стягнення з відповідача 260253,36 грн заборгованості за спожиту електроенергію за договором про постачання електричної енергії споживачу від 09.08.2021 № 6.

Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує виконання договору та постачання відповідачу електричної енергії як споживачу та неналежне виконання умов договору відповідачем, зокрема неповної та несвоєчасної оплати за спожиту електроенергію за договором про постачання електричної енергії споживачу від 09.08.2021 № 6 за період з 01.02.2022 по 31.03.2022 включно, в результаті чого утворилася заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 260253,36 грн.

Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання; невиконання відповідачем зобов`язання зі сплати коштів за спожиту електричну енергію; порушення суб`єктивного прав позивача за захистом якого позивач звернувся до суду.

2. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

На підтвердження обставин, які є предметом доказування позивач подав письмові докази, дослідивши які суд встановив:

09.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут (постачальник) та Товариство з обмеженою відповідальністю ЦЕНТРТОРГ БУД (споживач) уклали договір про постачання електричної енергії споживачу №6 (а. с. 10-14).

Відповідно до умов договору постачання електричної енергії споживачу сторони домовилися про таке:

п. 2.1. за цим договором за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору;

п. 2.2. - обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу/передачі, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії;

п.3.1- початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві- приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору;

п.3.3 - постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору;

п.5.1. - споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору;

п. 5.2.- спосіб визначення ціни електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника;

п. 5.4. - ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни;

п. 5.7. - оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції щодо оплати рахунку, оформленого споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки;

п.5.8. - якщо споживач не здійснив оплату за цим договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору;

п.п. 1 п.6.2. споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору;

п.п. 7 п.6.2. споживач зобов`язується відшкодовувати постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, що покладені на нього чинним законодавством та/або цим договором;

п.п.1 п. 7.1- постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію;

п. 9.1. - за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством;

п.9.5 порядок документального підтвердження порушень умов цього договору, а також відшкодування збитків встановлюється ПРРЕЕ;

п.13.1. - цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору або сплаченого рахунку (квитанції) постачальника.

Цього ж дня - 09.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю ЦЕНТРТОРГ БУД подав заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, яка є додатком №1 (а. с. 16).

У пункту 3 Комерційної пропозиції "Вільна ціна 100%", що є Додатком 2 та є невід`ємною частиною до договору сторони визначити спосіб оплати та термін (строк) оплати, зокрема остаточний розрахунок за фактично поставлену (спожиту) електричну енергію споживач зобов`язаний провести (здійснити) в термін не пізніше 5 робочих днів від дня отримання рахунка.

На виконання п. 5.3 договору та п.3 Комерційної пропозиції позивач надіслав відповідачу рахунки остаточного розрахунку: від 01.03.2022 №6 за лютий 2022 року на суму 385253,36 грн з ПДВ (а. с. 19), який був отриманий відповідачем 01.03. 2022 та від 01.04.2022 №6 за березень 2022 року на суму 14913,94 грн з ПДВ (а. с. 20), який був отриманий відповідачем 01.04.2022, що підтверджується проставленням уповноваженої особи відповідача підпису та печатки. Відповідач повинен був здійснити оплату по рахункам остаточного розрахунку: за лютий 2022 року - 09.03.2022 та за березень 2022 року 08.04.2022. Проте відповідач оплатив рахунки остаточного розрахунку за спожиту електричну енергію частково, в результаті утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2022 по 31.03.2022 у розмірі 260253,36 грн.

Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Тому подані позивачем докази суд визнає належними.

На підтвердження обставин, яким позивач обґрунтовує підстави позову, позивач подав письмові докази. Суд не встановив, що докази подані позивачем отримані з порушенням закону. Тому подані позивачем докази суд визнає допустимими.

Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Тому суд визнає докази, подані позивачем, достовірними.

3. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, суд визнає встановленими обставини:

- виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі господарського договору;

- виникнення у відповідача обов`язку сплатити на користь позивача кошти за спожиту електроенергію за договором про постачання електричної енергії споживачу від 09.08.2021 № 6;

- невиконання відповідачем обов`язку у зобов`язанні.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечення.

За змістом статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статті 13 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

У даній справі, враховуючи наявність чітких та переконливих доказів, а також вірогідність поданих позивачем доказів суд дійшов висновку про доведеність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зокрема виникнення між сторонами майново-господарського зобов`язання на підставі господарського договору та невиконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні.

Відповідачем не подано суду доказів на спростування обставин, яким позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. З огляду на вказане суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права. Висновки про застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, неодноразово наведені у постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з частиною першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини поставки.

Відповідно до частини першої статті 264 Господарського кодексу України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується; окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Отже, дослідивши умови укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання відповідно до укладеного договору про постачання електричної енергії споживачу від від 09.08.2021 № 6.

Відповідно до Заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, яка є додатком №1 до договору від 09.08.2021 № 6 (а.с. 15), початком постачання електроенергії є 09 серпня 2021 року.

Згідно з додатком № 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу (а. с. 19) Комерційної пропозиції (Вільна ціна 100%) сторони визначили порядок та строки оплати (механізм визначення ціни).

На виконання п.5.3 договору та п.3 Комерційної пропозиції позивач надіслав відповідачу рахунки остаточного розрахунку: від 01.03.2022 №6 за лютий 2022 року в обсязі 120044 кВт*год на суму 385253,36 грн з ПДВ (а. с. 19) та від 01.04.2022 №6 за березень 2022 року в обсязі 4474 кВт*год на суму 14913,94 грн з ПДВ (а. с. 20), які відповідач отримав відповідно 01.03.2022 та 01.04.2022, що підтверджується проставленням уповноваженої особи відповідача підпису та печатки.

Згідно з пунктом 3 Комерційної пропозиції та п. 5.7 договору оплата рахунка позивача здійснюється протягом 5 днів з моменту отримання його відповідачем.

Тобто, відповідач повинен був здійснити оплату за спожиту електричну енергію на підставі рахунків остаточного розрахунку за лютий 2022 року - 09.03.2022 та за березень 2022 року 08.04.2022.

Відповідно до актів прийняття - передавання товарної продукції від 28.02.2022 за лютий 2022 року на суму 385253,36 грн з ПДВ (а. с. 21) та від 31.03.2022 за березень 2022 року на суму 14913,94 грн з ПДВ (а. с.22), підписаних сторонами, відповідач спожив електроенергію на загальну суму 400167,30 грн з ПДВ.

Відповідач здійснив оплату за спожиту електроенергію згідно з рахунками остаточного розрахунку частково, а саме за лютий 2022 року у розмірі 120000 грн та за березень 2022 року у розмірі 19913,94 грн. Внаслідок часткової оплати за спожиту електроенергію у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.02.2022 по 31.03.2022 у розмірі 260253,36 грн, стягнення якої становить предмет позову позивача до відповідача.

29.04.2022 позивач надіслав відповідачу вимогу за вих. №1179 про оплату заборгованості у сумі 260253,36 грн (а. с. 24), яку відповідач залишив без задоволення та не сплатив позивачу кошти на погашення заборгованості.

Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Невиконання відповідачем обов`язку у зобов`язанні порушує право позивача на належне виконання зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

Отже, суд дійшов висновку про порушення відповідачем господарського зобов`язання внаслідок його неналежного виконання, зокрема неповної та несвоєчасної оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов укладеного між сторонами договору. Тому вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати вартості спожитої електричної енергії за період з 01.02.2022 по 31.03.2022 у розмірі 260253,36 грн суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

За подання позовної заяви при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3903,80 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги позивача задоволенні повністю до відшкодування йому за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 3903,80 грн.

Керуючись статтями 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТРТОРГ БУД (ідентифікаційний код 43772888, адреса місцезнаходження: вул. Козачанська, 26, м. Звенигородка, Черкаська область, 20202) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиенергозбут (ідентифікаційний код 42474208, адреса місцезнаходження: вул. Благовісна, 166, м. Черкаси, 18002) 260253,36 грн (двісті шістдесят тисяч двісті п`ятдесят три гривні 36 копійок), 3903,80 грн (три тисячі дев`ятсот три гривні 80 копійок) судових витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано 17.08.2022.

Суддя А.І. Гладун