СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

22 серпня 2022 року м. Харків Справа № 917/370/22

Східний апеляційний господарський суд у складі судді Шевель О.В.,

дослідивши матеріали апеляційної скарги Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради (вх.№871 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.08.2022, ухвалене суддею Мацко О.С. у спрощеному провадженні (повне рішення складено 02.08.2022) у справі № 917/370/22

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Білоуса Володимира Івановича, с. Наріжжя Семенівського району Полтавської області,

до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради, м. Полтава,

про стягнення 122713,68 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 02.08.2022 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради на користь Фізичної особи-підприємця Білоуса Володимира Івановича 122713,68 грн заборгованості за договором на розробку проектної документації № 59 від 26.03.2020, 2481,00 грн судового збору, 3500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідач із рішенням не погодився, у межах встановленого законом строку надіслав до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить у задоволенні позову відмовити, стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради понесені судові витрати.

Перевіркою матеріалів апеляційної скарги встановлено, що заявником не дотримано вимог п.2 ч.3 ст.258 ГПК України, згідно з яким до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

З урахуванням суми позову в даній справі та приписів ч.1, пп. 1, 4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання апеляційної скарги має бути сплачено 3721,50 грн судового збору (тобто 150% від суми 2481,00 грн, яка підлягала сплаті і була фактично сплачена позивачем при зверненні до господарського суду).

Однак апелянт не надав доказів сплати вказаної суми, натомість звернувся з клопотанням, в якому просить вирішити питання щодо відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду в даній справі до кінця апеляційного розгляду справи. Заявник просить врахувати настання обставин непереборної сили внаслідок тривалої широкомасштабної збройної агресії РФ проти України, запровадження воєнного стану на території України, прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2021 №590 "Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану", якою визначено механізм виконання в особливому режимі повноважень Казначейства, пов`язаних із здійсненням казначейського обслуговування бюджетних коштів та коштів інших клієнтів в умовах воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях (яка не передбачає витрат щодо сплати сум судового збору в судових справах) та той факт, що Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради є неприбутковим підприємством.

Розглянувши клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За приписами статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частини першої та другої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, підстави для вчинення господарським судом дій щодо відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати визначені в ст. 8 Закону України "Про судовий збір", яка надає суду право з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати лише за наявності викладених у вказаній статті умов до яких не було внесено змін із введенням в Україні воєнного стану.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).

Однак предметом спору у даній справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Також, згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 (провадження № 11-24апп21), особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів із метою забезпечення сплати судового збору.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам судового процесу перед іншими призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 у справі № 28249/95 зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідну правову позицію викладено в ухвалах Верховного Суду, зокрема, від 23.06.2022 у cправі № 904/7054/20, від 27.06.2022 у cправі № 921/730/19, від 01.07.2022 у справі № 904/5725/21, від 14.07.2022 у справі № 906/237/19 тощо.

Отже, наведені скаржником обставини в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору (зокрема, введення в Україні воєнного стану) не можуть бути визнані підставою для такого відстрочення. Тому клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню з огляду на його необґрунтованість.

Відтак, заявником має бути виконано вимоги п.2 ч.3 ст.258 ГПК України шляхом надання платіжного документа на підтвердження сплати 3721,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно зі ст. 259 ГПК України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Положення статті 259 ГПК України по суті конкретизують та деталізують вимоги наведеного пункту 3 частини третьої статті 258 ГПК України в частині, того, кому, які документи і яким саме чином має надіслати особа, яка подає апеляційну скаргу (відповідні висновки наведено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 16.09.2021 у справі № 916/662/20).

Однак заявником на доказ направлення копії скарги на адресу позивача, ФОП Білоуса В.І., надано лише поштову накладну, з якої неможливо встановити, на яку адресу та яке саме поштове відправлення було надіслано.

Зазначений недолік має бути усунуто шляхом надання суду опису вкладення до відповідного листа як належного доказу надіслання на адресу позивача копії апеляційної скарги у відповідності до п.3 ч.3 ст.258 ГПК України.

Згідно з ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 174, 234, 258, 259, 260, ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити в задоволенні клопотання Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради залишити без руху.

3. Встановити заявнику десятиденний строк з дня вручення йому копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

4. Роз`яснити апелянту, що у разі неусунення недоліків у строк, встановлений судом, буде застосовано процесуальні наслідки, визначені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Шевель