РІШЕННЯ

29 серпня 2022 року м. ТернопільСправа № 921/282/22

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Бега В.М.

розглянув справу

за позовом Тернопільського обласного центру зайнятості (вул. Текстильна, 1 б, м. Тернопіль, 46007)

до відповідача Бережанської міської ради (вул. Банкова, 3, м. Бережани, Тернопільська область, 47500)

про стягнення 32235,60 грн.

За участю від:

позивача ОСОБА_1

відповідача не з`явився

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Тернопільський обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Бережанської міської ради про стягнення 32235,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві №09/1742 від 20.06.2022 (вх. №327 від 29.06.2022) посилається на те, що відповідачем не повернуто йому в добровільному порядку виплачену допомогу по безробіттю в розмірі 32235,60 грн, яка підлягає відшкодуванню на підставі ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", як сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному, у зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду.

Позиція відповідача.

Відповідач участі уповноваженого представника у судові засідання не забезпечив, відзиву на позовну заяву, в порядку ст. 165 ГПК України, у встановлений в ухвалі від 01.07.2022 (про відкриття провадження у справі) не надав.

20.07.2022 від Бережанської міської ради надійшла заява б/н від 20.07.2022 (вх. №4648), в якій відповідач під час вирішення даної cправи покладається на думку суду.

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у ч.2 ст. 178 ГПК України.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою суду від 01.07.2022: прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/282/22 за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання з повідомленням учасників справи призначено на 21.07.2022; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

В судовому засіданні 21.07.2022 судом оголошувалась перерва до 29.08.2022, про що відповідач повідомлявся відповідною ухвалою від 21.07.2022.

21.07.2022 позивачем подано заяву б/н від 21.07.2022 (вх. №4667) про уточнення ідентифікаційного коду позивача у прохальній частині позовної заяви.

Представником позивача в судовому засіданні 29.08.2022 підтримано позовні вимоги.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 29.08.2022 не забезпечив.

Ухвалу суду від 21.07.2022 (якою відповідач повідомлявся про оголошення перерви в судовому засіданні 21.07.2022) про призначення розгляду справи було направлено на відому суду електронну адресу відповідача, що наявна в матеріалах справи. Інформація про розгляд справи також була оприлюднена на офіційному сайті Господарського суду Тернопільської області.

Разом з цим, у вже згадуваній заяві б/н від 20.07.2022 (вх. №4648 від 20.07.2022) Бережанська міська рада просила суд розглядати справу без участі її представника.

Відсутність у відповідача заперечень проти позову та не бажання брати участь в судових засіданнях (в т.ч. шляхом проведення відеоконференції) характеризує його ставлення до результатів розгляду спору та свідчить про те, що стягнення заявленої суми не становить для нього надмірний тягар. Подібний правовий висновок викладено зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16.

Судом також враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66,69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Суд, у судовому засіданні 29.08.2022, після виходу з нарадчої кімнати, ухвалив скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Рішенням Бережанської міської ради №219 від 07.05.2021 «Про дострокове припинення повноважень першого заступника міського голови ОСОБА_2 » вирішено достроково припинити повноваження посадової особи органу місцевого самоврядування першого заступника міського голови та звільнити з роботи та займаної посади ОСОБА_2 .

Розпорядженням міського голови Бережанської міської ради від 19.05.2021 № 241-рк «Про фактичне припинення повноважень та виплату компенсації за невикористані відпустки», у відповідності до рішення міської ради від 07.05.2021 № 219 «Про дострокове припинення повноважень першого заступника міського голови ОСОБА_2 », - достроково припинено повноваження посадової особи органу місцевого самоврядування першого заступника міського голови з 25.05.2021.

01.06.2021 ОСОБА_2 звернулася із заявами до Бережанської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості про надання статусу безробітного та про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю.

Наказом Бережанської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості №НТ210601 від 01.06.2021 ОСОБА_2 надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю як застрахованій особі залежно від страхового стажу, відповідно до п. п. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття": понад 10 років - 70 % середньої заробітної плати (доходу) залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: 100% - 90 календарних днів, 80 % - 90 календарних днів, 70 % - 180 календарних днів: з 01.06.2021 по 13.09.2021.

Згідно наказу Бережанської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості від 14.09.2021 №НТ210914 ОСОБА_2 з 14.09.2021 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з закінченням строку виплати відповідно до п. 12 ч.1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/3467/21 від 20.10.2021 поновлено ОСОБА_2 на посаді першого заступника міського голови Бережанської міської ради Тернопільської області з 26.05.2021. Зазначене судове рішення набрало законної сили.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.12.2021 відмовлено у задоволені заяви Бережанської міської ради про перегляд вищевказаного рішення за нововиявленими обставинами.

На його виконання, розпорядженням міського голови Бережанської міської ради від 28.10.2021 №497-рк ОСОБА_2 поновлено на посаді першого заступника міського голови Бережанської міської ради з 26.05.2021.

Наказом Бережанської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості №НТ211029 від 29.10.2021 припинено реєстрацію безробітної ОСОБА_2 з 29.10.2021.

Таким чином, громадянка ОСОБА_2 перебувала на обліку у центрі зайнятості з 01.06.2021 по 28.10.2021.

За період перебування на обліку в районному центрі зайнятості в статусі безробітного з 01.06.2021 по 13.09.2021 громадянці ОСОБА_2 було нараховане та виплачене матеріальне забезпечення в сумі 32235,60 грн.

Тернопільським обласним центром зайнятості видано наказ №303 "Д" від 08.11.2021 щодо повернення Бережанською міською радою коштів у сумі 32235,60 грн, які були призначені та виплачені центром зайнятості ОСОБА_2 за період перебування на обліку як безробітної з 01.06.2021 по 13.09.2021.

На адресу відповідача Бережанською районною філією Тернопільського обласного центру зайнятості направлено повідомлення №15-02/1247 від 09.11.2021 про повернення коштів у сумі 32235,60 грн протягом 15 календарних днів з дня отримання такого повідомлення.

Зазначене повідомлення Бережанською міською радою залишене без відповіді та реагування.

Оскільки відповідачем кошти в добровільному порядку не повернуті, позивач звернувся до суду про їх стягнення в примусовому порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при ухвалені рішення, висновки суду.

Статтями 15,16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Пунктами 1, 2, 6, 8 частини 1 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено: загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття; суб`єктами страхування на випадок безробіття є застраховані особи, а у випадках, передбачених цим Законом, також члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик; об`єктом страхування на випадок безробіття є страховий випадок, із настанням якого у застрахованої особи (члена її сім`ї, іншої особи) виникає право на отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, передбачених статтею 7 цього Закону; страховий випадок це, зокрема, подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Статтею 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, цивільно-правового договору чи на інших підставах, передбачених законом, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) та інші особи, які проходять службу та отримують грошове забезпечення (далі - військовослужбовці), особи, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичні особи - підприємці, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах.

Статтею 7 цього Закону передбачено такий вид забезпечення безробітного як допомога по безробіттю.

Судом встановлено, що громадянка ОСОБА_2 втратила роботу з незалежних від неї обставин та у встановленому законодавством порядку була зареєстрована як безробітна.

Відповідно до пункту 12 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі закінчення строку її виплати.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 12 ч.1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" ОСОБА_2 припинено виплату допомоги по безробіттю, у зв`язку з закінченням строку її виплати.

Після цього, на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 20.10.2021 у справі №500/3467/21, розпорядженням міського голови Бережанської міської ради від 28.10.2021 №497-рк ОСОБА_2 поновлено на роботі з 26.05.2021.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється, зокрема у разі зайнятості особи, поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

За час перебування громадянки ОСОБА_2 на обліку у районному центрі зайнятості в статусі безробітного з 01.06.2021 по 28.10.2021, їй було нараховане та виплачене матеріальне забезпечення в сумі 32235,60 грн у період з 01.06.2021 по 13.09.2021.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", фонд має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Частиною 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" роботодавці - це підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

У даному випадку Бережанська міська рада є роботодавцем ОСОБА_2 у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а тому саме на Бережанську міську раду покладено обов`язок з відшкодування позивачу коштів допомоги по безробіттю, сплачених ОСОБА_2 .

Таким чином, законодавством передбачено право позивача стягувати з відповідача суму страхових коштів і вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок відповідача як роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Аналогічна правова позиція висвітлена у численних постановах Верховного Суду від 12.07.2018 у справі № 914/586/17, від 09.07.2018 у справі № 914/1875/17, від 12.06.2018 у справі № 914/2087/17.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Принципи змагальності сторін та диспозитивності відображені і в ст. 14, ч. 4 ст. 74 цього Кодексу, за змістом яких суд не може самостійно збирати докази, крім окремих визначених випадків.

Відповідно до ч.2 ст. 42, ст. 46 ГПК України сторони зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Тернопільського обласного центру зайнятості про примусове стягнення з Бережанської міської ради 32235,60 грн виплаченого забезпечення (допомоги по безробіттю) безробітній ОСОБА_2 у зв`язку з поновленням її на роботі за рішенням суду підлягають задоволенню як обґрунтовані та не спростовані у встановленому порядку відповідачем.

Розподіл судових витрат.

В порядку ст.ст. 123, 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 12,13, 20, 73-80, 86, 91, 123, 129, 233, 236-240, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

1. Стягнути з Бережанської міської ради (вул. Банкова, 3, м. Бережани, Тернопільська область, ідентифікаційний код 04058491) на користь Тернопільського обласного центру зайнятості (вул. Текстильна, 1 «б», м. Тернопіль, ідентифікаційний код 05392691, на розрахунковий рахунок UA0706448, Державна казначейська служба України м. Київ, ГУДКСУ у Тернопільській області, ідентифікаційний код 05392691) 32235 (тридцять дві тисячі двісті тридцять п`ять) грн 60 коп. виплаченого забезпечення (допомогу по безробіттю) безробітній ОСОБА_2 у зв`язку з поновленням її на роботі за рішенням суду, 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн сплаченого судового збору.

Видати наказ.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 29 серпня 2022 року.

Суддя І.П. Шумський