РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.08.2022Справа № 910/3289/22

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/3289/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс»

до Київського зоологічного парку загальнодержавного значення

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу

СУТЬ СПОРУ:

02 травня 2022 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (позивач) надійшла позовна заява № 76-Ю1 від 28.04.2022 року до Київського зоологічного парку загальнодержавного значення (відповідач) про стягнення заборгованості за договором № 9718-а про постачання/закупівлю електричної енергії від 05.04.2021 року у розмірі 490 596,44 грн. (чотириста дев`яносто тисяч п`ятсот дев`яносто шість гривень 44 копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором № 9718-а про постачання/закупівлю електричної енергії від 05.04.2021 року, зокрема, у визначені договором строки в повному обсязі не здійснив оплату вартості поставленої йому позивачем електричної енергії, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.05.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/3289/22 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 150 , ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.05.2022 року у справі № 910/3289/22 вручено уповноваженому представнику відповідача - 18.05.2022 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 02.06.2022 року (включно).

24.05.2022 року через відділ діловодства суду від Київського зоологічного парку загальнодержавного значення надійшов відзив на позовну заяву № 07/99 від 24.05.2022 року, в якому відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та зобов`язався сплатити суму боргу у добровільному порядку на підставі судового рішення у даній справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (надалі - позивач, постачальник) та Київським зоологічним парком загальнодержавного значення (надалі - відповідач, споживач) укладено договір про постачання/закупівлю електричної енергії № 9718-а (надалі - договір), відповідно до п. 2.1. якого постачальник зобов`язується постачати споживачу товар - код ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія (електрична енергія) для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цю електричну енергію, на умовах цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору строк (термін) поставки (передачі) електричної енергії до 31.12.2021 року.

Згідно з п. 3.2. договору місце поставки (передачі) електричної енергії - 04116, Україна, Київська область, Київ, проспект Перемоги 32.

В п. 5.1. договору визначено, що загальна вартість цього договору становить 2 939 291,66 грн.

Пунктом 5.2. договору встановлено, що ціна за 1 кВт.год електричної енергії становить з ПДВ 2,039994 грн. та складається з: закупівельної ціни на ринку електричної енергії, з урахуванням тарифу на послугу з передачі електричної енергії (постанова НКРЕКП № 2353 від 09.12.2020 зі змінами) та без урахування тарифу на послуги з розподілу електричної енергії.

Договір набуває чинності з дати підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками та діє до 31.12.2021 року, а в частині розрахунків діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором (п. 14.1. договору).

Згідно з п. 2 додатку № 2 до договору розрахунковим періодом вважається календарний місяць (з першого по останнє число місяця).

За умовами п. 6.2 цього ж додатку споживач самостійно отримує акт, рахунок на оплату електричної енергії не пізніше 4 (четвертого) календарного дня наступного за розрахунковим періодом у Персональному кабінеті, який вважається таким, що наданий споживачу постачальником не пізніше 4 (четвертого) календарного дня наступного за розрахунковим.

Додатковою угодою № 8 від 17.11.2021 року до договору внесено зміни до п. 3.5. договору та викладено його у редакції, відповідно до якої, ціна за 1 кВт.год електричної енергії становить 2,89724 грн. без ПДВ, а разом з ПДВ - 3,476724 грн. з урахуванням тарифу на послугу з передачі електричної енергії (постанова НКРЕКП № 2353 від 09.12.2020 зі змінами) та без урахування тарифу на послуги з розподілу електричної енергії.

На виконання умов договору № 9718-а від 05.04.2021 року у період з 01.11.2021 року по 31.11.2021 року позивач поставив, а відповідач прийняв електричну енергію обсягом 289 211,000 кВт/год на загальну суму 1 005 496,42 грн., що підтверджується актом приймання-передачі електричної енергії № УГР00003892, який підписаний відповідачем без заперечень, про що свідчать підписи сторін на акті.

Платіжним дорученням № 522 від 20.12.2021 року відповідач здійснив часткову оплату за отриману електричну енергію у розмірі 514 899,98 грн.

За розрахунками позивача, відповідач має заборгованість за договором в розмірі 490 596,44 грн.

Судом встановлено, що внаслідок неоплати заборгованості позивач звернувся до відповідача з претензією №34-Ю1 від 17.02.2022 року, в якій просив у семиденний строк від дня отримання даної претензії сплатити заборгованість у розмірі 490 596, 44 грн., підписати та повернути на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» один примірник акту прийому-передачі електричної енергії № УГР00003892 від 30.11.2021 року.

Втім, відповідач залишив вказану претензію без відповіді та задоволення.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як вже було встановлено судом вище, на виконання умов договору № 9718-а від 05.04.2021 року позивач передав, а відповідач прийняв електричну енергію обсягом 289 211,000 кВт/год на суму 1 005 496,42 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі електричної енергії № УГР00003892.

За отриману електричну енергію відповідач розрахувався лише частково у розмірі 514 899,98 грн.

Положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на момент звернення до суду з даним позовом за отриману електричну енергію відповідач в повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 490 596,44 грн.

Наявність, обсяг заборгованості відповідача у розмірі 490 596,44 грн. та настання строку виконання обов`язку щодо сплати не були спростовані відповідачем.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань щодо не здійснення повної оплати вартості отриманої електричної енергії, тоді як строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати настав.

В свою чергу, 25.05.2022 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 490 596,44 грн. визнав в повному обсязі.

Частиною 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що відзив на позовну заяву підписано генеральним директором Київського зоологічного парку загальнодержавного значення, а визнання відповідачем позовних вимог про стягнення спірної заборгованості не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд прийняв визнання позову відповідачем.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про постачання/закупівлю електричної енергії № 9718-а від 05.04.2021 року у розмірі 490 596,44 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 7358,95 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 18 750,00 грн. суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивач зазначив, що розмір витрат на професійну правничу допомогу станом на день подання позовної заяви становить 18 750,00 грн.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 16.07.2020 року у справі № 909/452/19, 02.11.2020 року у справі № 922/3548/19 та 18.11.2019 року у справі № 923/1121/17.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав наступні докази:

- копію договору про надання правничої допомоги № 13/5 від 20.05.2019 року;

- копію додаткової угоди № 2/22 від 01.02.2022 року до договору № 13/5 від 20.05.2019 року;

- копію детального опису наданої професійної правничої допомоги;

- копію акта про прийняття-передачу наданих послуг № 1/2/22 від 28.02.2022 року.

Представництво інтересів позивача у даній справі здійснював адвокат Невструєв Л.Б. на підставі довіреності № 01-Ю1 від 13.01.2022 року.

На підтвердження наявності у Невструєва Л.Б. статусу адвоката надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4409/10 від 23.12.2010 року.

Від Київського зоологічного парку загальнодержавного значення клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та заперечень стосовно розміру заявлених витрат не надходило.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи. Тому з огляду на задоволення позову та зважаючи на приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку розподілу судових витрат між сторонами, відшкодуванню за рахунок відповідача підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 750,00 грн.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Київського зоологічного парку загальнодержавного значення (ідентифікаційний код 02221171, адреса: 04116, м. Київ, просп. Перемоги, 32) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» (ідентифікаційний код 41427817, адреса: 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 13/10, оф. 201) грошові кошти: основного боргу - 490 596,44 грн. (чотириста дев`яносто тисяч п`ятсот дев`яносто шість гривень 44 копійки), витрати на професійну правничу допомогу - 18 750,00 грн. (вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень) та судовий збір - 7358,95 грн. (сім тисяч триста п`ятдесят вісім гривень 95 копійок).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 30.08.2022р.

Суддя О.В. Котков