ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2022 р. Справа № 917/1916/21

За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрЄвроМАЗ", вул. Симоненка, 21, с. Забір`я, Києво-Святошинський район, Київська область, 08145

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Віва", вул. Київська, 64 А, м. Кременчук, Полтавська область, 39631

про стягнення 1 074 669,49 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання від 28.07.2022 р.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрЄвроМАЗ" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Віва" про стягнення заборгованості за Договором купівлі-продажу від 11.12.2020 р. № 63-20 в розмірі 759 629,60 грн. та 150 119,12 грн. пені, 30 864,14 грн. 3% річних від простроченої суми, 99 931,43 грн. збитків завданих інфляцією, 269 126 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 12.12.2021 р. прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 13.01.2022 на 10:00 год.; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог статті 165 ГПК України до 15 днів з дня отримання ухвали.

17.01.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує, а також просить суд зменшити розмір штрафних санкцій до 10% (вх. № 440).

Судове засідання, призначене на 13.01.2022 р. на 10:00 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Наступне підготовче засідання призначено на 01.02.2022.

31.01.2022 від представника відповідача (адвоката Басай М.М.) надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 1088 ел. поштою).

Позивачем 01.02.2022 подано заяву про розгляд зазначеної справи за відсутності уповноваженого представника (вх. № 1151) та заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 1140).

В судовому засіданні 01.02.2022 судом розглянуто подані сторонами заяви та клопотання.

Розглянувши клопотання відповідача, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 1088 ел. поштою) суд відмовив у його задоволенні, оскільки клопотання подано поза межами визначеного статтею 197 ГПК України строку.

01.02.2022 р. Позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 1140).

В обґрунтування заяви про зменшення позовних вимог позивач вказує, що відповідачем частково сплачена сума основного боргу у розмірі 117 500,40 грн. (платіжні доручення № 2073, № 2074 від 28.01.2022 р.), а відтак просить стягнути на його користь загальну заборгованість за договором - 642 129,20 грн., пеню - 150 119,12 грн., 3% річних від простроченої суми - 30 864,14 грн., збитки завдані інфляцією - 99 931,43 грн., штраф - 269 126 грн. та розглянути питання про повернення суми судового збору у розмірі 1 762,50 грн., у зв`язку зі зменшенням позовних вимог.

Ухвалою від 01.02.2022 р. суд прийняв подану позивачем заяву, оскільки остання не суперечить нормам ГПК України; продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 22.02.2022 на 10:30 год.

02.02.2022 Відповідачем подано клопотання про застосування процедури врегулювання спору за участю судді (вх. № 1242).

10.02.2022 р. від Позивача надійшло клопотання про відмову застосування процедури врегулювання спору за участю судді (вх. № 1553), згідно якого він заперечує проти вищезазначеного клопотання відповідача, оскільки на його думку це є свідомим затягуванням процесу.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Віва" про проведення процедури врегулювання спору за участю судді.

17.02.2022 Позивач звернувся з заявою про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 1822).

В обґрунтування заяви позивач вказує, що відповідачем частково сплачена сума основного боргу у розмірі 117 500,40 грн. (платіжні доручення № 2134, № 2135 від 14.02.2022 р.), а відтак просить стягнути на його користь загальну заборгованість за договором - 524 628,80 грн., пеню - 150 119,12 грн., 3% річних від простроченої суми - 30 864,14 грн., збитки завдані інфляцією - 99 931,43 грн., штраф - 269 126 грн. та розглянути питання про повернення суми судового збору у розмірі 1 762,50 грн., у зв`язку зі зменшенням позовних вимог.

Суд прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог подану позивачем, оскільки остання не суперечить нормам ГПК України.

Ухвалою суду від 22.02.2022, судом прийнято відкласти підготовче засідання у справі № 917/1916/21 на 17.03.2022 на 10:30 год..

У зв`язку з введенням воєнного стану на території України та перебування судді Погрібної С.В. у відпустці, засідання суду в цей день не відбулося.

Ухвалою суду від 02.05.2022 призначено дату наступного підготовчого засідання на 17.05.2022 на 10:30 год..

Проте, ухвала суду від 02.05.2022 не була направлена сторонам, у зв`язку із відсутністю окремих номіналів поштових марок, господарський суд Полтавської області тимчасово припинив відправку поштової кореспонденції у паперовому вигляді. Дана обставина зафіксована у наявному в матеріалах справи акту від 02.05.2022.

В зв`язку з вищевикладеним учасники справи в судове засідання 17.05.2022 не з`явилися.

Ухвалою суду від 17.05.2022 підготовче судове засідання відкладено на 28.06.2022 на 10 год. 00 хв.

09.06.2022 від уповноваженого представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання 28.06.2022 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх. № 3641).

Ухвалою суду від 09.06.2022 відмовлено, уповноваженому представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрЄвроМАЗ" в задоволенні заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Сторони 28.06.2022 в судове засідання не з`явилися, відповідач був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням № 074 (наявне в матеріалах справи).

Ухвалою суду від 28.06.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 28.07.2022 на 11:00 год.

11.07.2022 від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. № 4541), яке судом задоволено, про що постановлено відповідну ухвалу від 12.07.2022.

Направлення сторонам в паперовому вигляді копії ухвали суду від 28.06.2022 р. не відбулось, у зв`язку з відсутністю окремих номіналів поштових марок та тимчасовим припиненням господарським судом Полтавської області відправлення поштової кореспонденції у паперовому вигляді. Вказане підтверджується відповідним актом від 04.07.2022 (а.с. 144).

В судове засідання 28.07.2022 представник відповідача не з`явився.

На сайті Судової влади розміщено оголошення про час та дату наступного судового засідання по справі № 917/1916/21.

Ухвалені судом ухвали по даній справі, були вчасно розміщені на сайті - Єдиний державний реєстр судових рішень.

Основним завданням судочинства в господарських судах є захист економічних прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин, сприяння зміцненню законності у цій сфері та розгляду справи у встановлені строки незалежним та незацікавленим судом. Необґрунтоване затягування процесу перешкоджає своєчасному здійсненню правосуддя, що не узгоджується із засадами господарського судочинства.

Суд, застосовуючи частину 1 статті 4 ГПК України, статтю 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 р.).

Згідно частини 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-які заяви чи клопотання, зокрема, про відкладення розгляду справи в матеріалах справи відсутні.

Судове засідання 28.07.2022 відбулось в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 28.07.2022 позивачем викладено зміст позовних вимог.

Судом були з`ясовані обставини справи та досліджено наявні в матеріалах справи докази.

Представнику позивача надано заключне слово, який підтримав свою позицію викладену письмово та озвучену в судовому засіданні.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, суд розглядає спір за наявними матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Встановивши всі обставини справи та дослідивши надані документальні докази, суд встановив, що 11 грудня 2020 між ТОВ "Виробнича компанія "ВІВА" (Відповідач) та ТОВ "УкрЄвроМАЗ" (Позивач), було укладено Договір купівлі-продажу №63-20 (а.с. 14-17).

Згідно Договору, Позивач зобов`язався поставити Товар протягом 3-х робочих днів з дня отримання повідомлення від Покупця про готовність до приймання-передачі Товару (п. 2.1 Договору, а Покупец (Відповідач) зобов`язався оплатити 100% вартості автомобіля вантажного - шасі MA3-5340C2-585-013 (Товар), у кількості 1 одиниця на загальну суму 1 345 630,00 грн., в термін до 29 грудня 2020 року (п. 3.1. Договору).

На виконання умов Договору Позивач передав Відповідачу Товар, що підтверджується видатковою накладною № 85 від 11.12.2020 (а.с. 25), актом приймання-передачі (а.с. 26), які підписані Сторонами та скріплені печатками Товариств та Довіреністю № 717 від 11.12.2022 на отримання Товару.

Відповідач частково сплатив вартість отриманого Товару, в зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість в сумі 524 628,80 грн. (станом на час прийняття рішення, з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог).

Часткова оплата підтверджується наступними платіжними дорученнями: № 680 від 19.02.2021 р. на суму 80 000,00 грн., № 868 від 15.04.2021 р. на суму 201 000,00 грн., № 1518 від 18.10.2021 р. на суму 58 750,40 грн., № 1519 від 18.10.2021 р. на суму 58 750,00 грн., № 1601 від 25.10.2021 р. на суму 70 000,00 грн., № 1760 від 26.11.2021 р. на суму 58 750,00 грн., № 1761 від 26.11.2021 р. на суму 58 750,00 грн., № 2073 від 28.01.2022 р. на суму 58 750,40 грн., № 2074 від 28.01.2022 р. на суму 58 750,00 грн., № 2135 від 14.02.2022 р. на суму 58 750,20 грн., № 2134 від 14.02.2022 р. на 58 750,20 грн. (а.с. 18- 24, 70-71, 110-111).

Вказане стало приводом для звернення Позивача до суду з даним позовом, про стягнення з Відповідача суми основного боргу в розмірі 759 629,60 грн.

Крім того, за неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 150 119,12 грн. пені, 30 864,14 грн. 3% річних від простроченої суми, 99 931,43 грн. збитків завданих інфляцією, 269 126 грн. штрафу.

Як вже зазначалось, 17.02.2022 Позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 1822), а саме сума основного боргу, в зв`язку з частковою оплатою, до 524 628,80 грн..

Відповідач у відзиві зазначив, що нараховані Позивачем штрафні санкції повною мірою є несправедливими та такими, що направлені виключно на безпідставне збагачення Позивача на тлі загальносвітової кризи, що визвана короновірусною хворобою.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

У відповідності до статті 509 ЦК України, статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зазначені положення викладені і в статті 193 ГК України.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини договору купівлі-продажу.

Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (стаття 663 ЦК України).

Стаття 663 ЦК України визначає, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

За приписами статті 692 та статті 693 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Матеріали справи свідчать про належне виконання Позивачем своїх зобов`язань щодо поставки Товару, Відповідач же свої зобов`язання, щодо оплати виконав не у строки визначені Договором.

Доказів протилежного відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, вимога Позивача про стягнення з Відповідача суми основного боргу в розмірі 524 628,80 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно частини 1 статті 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п. 4.2 Договору у випадку порушення Покупцем строків оплати вартості Товару, він зобов`язаний сплатити Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невиконаного в строк зобов`язання за кожний день прострочення. У разі прострочення Покупцем строків оплати більше ніж на 5 календарних днів, Покупець додатково сплачує штраф 20 % від суми договору. Період нарахування пені за даним договором не обмежений 6 місяцями, пеня нараховується протягом всього періоду прострочення.

Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України, є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

Частиною 4 статті 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку суми пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних, дійшов висновку про його правомірність.

Однак, за приписами частини 1 статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зазначена норма ГК України кореспондується з частиною 3 статті 551 ЦК України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. У той же час Верховний Суд зауважує, що суд може вирішити питання про зменшення розміру штрафних санкцій, процентів річних і за власною ініціативою, а не тільки за клопотанням заінтересованої особи. Зменшення розміру штрафу, пені, річних відсотків є правом суду і може бути реалізоване ним у конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів (правовий висновок викладений Верховним судом у постанові від 16.06.2021 р. у справі № 915/2222/19).

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 905/1005/18, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2013 від 11.07.2013.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в Постановах Верховного Суду, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (частина 1 статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи обставини даної справи, часткове погашення відповідачем суми основного боргу, суд вважає за можливе зменшити суму штрафних санкцій на 50 %, стягнувши з відповідача 75 059,56 грн. пені та 134 563,00 грн. штрафу. В решті стягнення пені та штрафу суд відмовляє.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з подачею позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог, судовий збір в тій частині, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 123, 129, 209, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Віва" (вул. Київська, 64 А, м. Кременчук, Полтавська область, 39631, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрЄвроМАЗ" (вул. Симоненка, 21, с. Забір`я, Києво-Святошинський район, Київська область, 08145, ) заборгованість за договором - 524 628,80 грн., пеню - 75059,56 грн., 3% річних від простроченої суми - 30 864,14 грн., збитки завдані інфляцією - 99 931,43 грн., штраф - 134 563,00 грн., судовий збір - 16 120,04 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "УкрЄвроМАЗ" (вул. Симоненка, 21, с. Забір`я, Києво-Святошинський район, Київська область, 08145, ) з Державного бюджету України 3 525,00 грн. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення № 1781 від 03.12.2021 р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 917/1916/21.

4. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку з відпусткою судді, повний текст рішення складено та підписано 16.08.2022.

Суддя С.В. Погрібна