ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2022м. ДніпроСправа № 904/1252/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зіавтотранс", м. Кропивницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд", с. Олександрівка, Покровський р-н, Дніпропетровська область

про стягнення боргу за надання послуг з перевезення вантажів

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Головаха К.К.

Представники:

від позивача: Ковальчук Ю.М., адвокат;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зіавтотранс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд", в якому просить суд стягнути заборгованість у розмірі 1 739 653, 65 грн, з яких сума основного боргу - 1 576 729, 93 грн, пеня - 157, 67 грн, відсотки за користування грошовими коштами - 13 607, 40 грн, інфляційні збитки - 149 158, 65 грн.

Ухвалою суду від 30.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 21.06.2022.

21.06.2022 позивачем подано заяву про відкладення підготовчого засідання та проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 21.06.2022 відкладено підготовче засідання на 19.07.2022, а також задоволено клопотання позивача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд" 27.06.2022 подало до суду відзив на позовну заяву.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зіавтотранс" 12.07.2022 надало до суду відповідь на відзив.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд" 19.07.2022 подало до суду клопотання про відкладення розгляду справи та проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 19.07.2022 запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд" надати заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву до 28.07.2022. Закрити підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні по суті на 17.08.2022.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд" 01.08.2022 подало заперечення на відповідь на відзив.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд" 16.08.2022 засобами поштового зв`язку подало клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та зупинення провадження у справі.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 08.08.2022 відкрито провадження у справі № 912/915/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зіавтотранс" про визнання договору № 15-02 про надання послуг від 15.02.2021 недійсним.

Так справа № 912/915/22, що перебуває в провадження Господарського суду Кіровоградської області безпосередньо пов`язана зі справою № 904/1252/22, позивачем у якій є ТОВ «Зіавтотранс», оскільки обставини щодо дійсності спірного договору можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, а саме висновки, які будуть викладені в рішенні Господарського суду Кіровоградської області за результатами розгляду позовної заяви ТОВ «Шляхбуд» у справі № 912/915/22 матимуть вирішальне значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі № 904/1252/22 за позовом ТОВ «ЗІАВТОТРАНС» до ТОВ «ШЛЯХБУД» про стягнення боргу за надання послуг з перевезення вантажів.

Відповідач участь свого представника у судовому засіданні від 17.08.2022 не забезпечив.

Розглянувши в судовому засіданні подане відповідачем клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та зупинення провадження, суд зазначає наступне.

Згідно з статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (п.5).

Зі змісту наведеної норми вбачається, що зупинення провадження у справі може мати місце лише у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи та у випадку неможливості встановити і оцінити обставини, що мають значення для справи на підставі зібраних у справі доказів.

Разом з тим, частиною 3 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Тобто, суд не має права зупинити провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 5 статті 227 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду справи по суті.

Оскільки клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд" про зупинення провадження у справі № 904/1252/22 було подане після закриття підготовчого провадження, у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

При цьому судом враховано, що справа знаходиться в провадженні суду з травня 2022 року, а необґрунтоване повернення на стадію підготовчого провадження та зупинення провадження у справі стане наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхбуд" про повернення до стадії підготовчого провадження, зупинення провадження у справі та відкладення розгляду справи.

Суд наголошує на тому, що сторони скористались своїм правом на подання заяв по суті справи із посиланням на конкретні докази та нормативне обґрунтування своїх правових позицій.

В ході судового засідання 17.08.2022 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 17.08.2022 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 15-02 про надання послуг від 15.02.2021 в частині своєчасної та повної оплати за надані послуги.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідач, проаналізувавши додані позивачем до позовної заяви копії актів наданих послуг, на які посилається останній як на підтвердження належного виконання ним своїх зобов`язань стверджує, що вказані документи з боку відповідача скріплені за допомогою механічного засобу факсимільного відтворення підпису.

Таким чином, акти наданих послуг оформлені з порушенням норм чинного законодавства не є доказом волевиявлення повноважної особи (директора) відповідача на підписання документів, а тому відсутні підстави вважати, що зобов`язання, які взяв на себе позивач згідно договору були надані своєчасно та в повному обсязі та прийняті відповідачем, а тому оплаті не підлягають.

Крім того, відповідач заперечує отримання вищезазначених документів. Додані до позовної заяви матеріали не містять підтвердження направлення та/або отримання відповідачем належним чином оформлених актів наданих послуг та рахунків на оплату.

Грошові зобов`язання відповідача згідно договору не вважаються такими, що настали та підлягають виконанню.

Щодо відсотків та інфляційних втрат відповідач стверджує, що оскільки позивачем не надано суду документів, що б підтверджували належне виконання останнім своїх договірних зобов`язань, прийняття їх відповідачем, що в свою чергу, породжувало б обов`язок провести з позивачем розрахунки, підстави для нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами, інфляційних втрат та пені відсутні.

Позиція позивача викладена у відповіді на відзив

Позивач заперечує всі наведені аргументи відповідачем.

Стверджує, що зазначені Акти наданих послуг в двох екземплярах були підписані зі сторони позивача та направлені ним на поштову адресу відповідача, та повернуті останнім за їх підписом та скріпленою печаткою товариства.

Дії позивача повністю відповідали його обов`язкам, визначеним договором № 15-02 на надання послуг від 15.02.2021.

Позивач зауважує, що після отримання Товариством з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХБУД» направлених Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗІАВТОТРАНС» Актів наданих послуг, останнім не надавались мотивовані відмови від їх підписання, що свідчить про прийняття послуг згідно таких актів у повному обсязі.

Тобто, навіть якби Акти надання послуг не були підписані уповноваженими представниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХБУД», як на те вказує відповідач, то враховуючи умови договору, відмова замовника від повернення підписаних з його боку Актів свідчить про повне визнання ним послуг, наданих згідно таких актів послуг.

Тому, на думку позивача, твердження відповідача про невизнання ним надання позивачем послуг згідно Актів надання послуг, які нібито підписані за допомогою факсимільного підпису, не можуть бути прийняті судом до уваги.

Щодо тверджень відповідача про неможливість застосування до нього відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань у вигляді пені, річних та інфляційних втрат, позивач зазначає, що підтвердив належними та допустимими доказами надання ним на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХБУД» послуг згідно Договору та невиконання з боку відповідача його обов`язків щодо своєчасної та в повній мірі оплати таких послуг, то до нього правомірно має бути застосована відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, що передбачена самим Договором та чинним законодавством України.

Позиція відповідача викладена у запереченнях

Відповідач зазначає, що мотивована відмова від підписання актів могла бути надана відповідачем лише у разі отримання ним відповідних документів, проте як зазначалося у відзиві ТОВ «Шляхбуд» акти наданих послуг не отримував.

Крім того, з наданих актів неможливо ідентифікувати особу, яка підписала їх, оскільки такі акти скріплені за допомогою факсимільного відтворення підпису, а отже, це вказує на нікчемність документів.

Останній вважає, що позивач зобов`язаний, зокрема, довести: належне надання послуг згідно договору, які б підлягали оплаті відповідачем, належне оформлення первинних документів, які б могли бути підставою для здійснення розрахунків згідно умов договору та підтверджували б їх отримання відповідачем, беззастережне прийняття таких послуг відповідачем.

Факт сплати відповідачем частини коштів та прийняття цих коштів позивачем не свідчить про належне виконання позивачем своїх зобов`язань по договору, оскільки така оплата може бути авансовим внеском за надання послуг у майбутньому, що підлягатиме поверненню платнику у разі ненадання чи неналежного надання таких послуг.

Тому, на думку відповідача позивач не довів належне виконання ним своїх договірних зобов`язань.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

15.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Зіавтотранс» (далі позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шляхбуд» (далі відповідач, замовник) було укладено договір № 15-02 надання послуг (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору, Виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати послуги по перевезенню вантажу згідно замовлення (надалі іменується - послуги), а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим Договором, прийняти та оплатити надані послуги.

Послуги за цим договором надаються автотранспортом (пункт 1.2 договору).

Згідно з пунктом 3.1 договору, загальна вартість послуг за цим договором складається із вартості послуг, наданих в межах строку дії цього договору, відповідно до актів наданих послуг, складених на основі первинних документів (товарно-транспортних накладних, та подорожніх листів). Вартість перевезення визначається в рахунках-фактурах.

Пунктом 4.1 договору визначено, що розрахунки за надані послуги проводяться шляхом перерахування замовником коштів на розрахунковий рахунок виконавця після підписання сторонами акту наданих послуг та первинних документів (товарно-транспортних накладних, подорожніх листів) та одержання рахунку на оплату вищевказаних послуг і далі - рахунок).

У відповідності до пунктом 4.2 договору, сторони свідчать, що замовник зобов`язується розрахуватись з виконавцем за надані послуги протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання від виконавця документів відповідно до п. 4.1 цього договору.

Після надання послуг між сторонами оформлюється відповідний акт наданих послуг, який підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін (пункт 5.1 договору).

Відповідно до пункту 5.2 договору, виконавець готує акт наданих послуг та передає його замовникові. Замовник у 5-ти денний термін від дня отримання акту зобов`язаний направити виконавцю підписаний із свого боку акт наданих послуг або надати письмову мотивовану відмову від приймання послуг. По закінченні 5-тидеиного терміну, у випадку неповернення виконавцю акту надання послуг й ненадання мотивованої відмови акт вважається підписаним, а послуги такими, що прийняті замовником.

Датою передачі наданих послуг від виконавця замовнику, вважається підписання акту наданих послуг. Здавання-приймання послуг провадиться уповноваженими представниками замовника і виконавця (пункти 5.3 5.4 договору).

Пунктом 7.2.5 договору передбачено, що в разі порушення строків оплати послуг, замовник на вимогу виконавця зобов`язаний сплатити останньому пеню в розмірі 0, 01 % від суми боргу.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2021 р. або до повного виконання сторонами своїх зобов`язання (пункт 10.1 договору).

На виконання умов договору сторонами в період з 15.02.2021 по 31.10.2021 погоджувались Заявки на перевезення, відповідно до умов яких виконавець надавав, а замовник отримав послуги з перевезення вантажу.

Відповідне підтверджується наданими позивачем актами надання послуг:

- № 26 від 26.02.2021 на загальну суму 609 728, 98 грн, у т.ч ПДВ 101 621, 50 грн;

- № 34 від 15.03.2021 на загальну суму 164 058, 80 грн, у т. ч. ПДВ 27 343, 13 грн;

- № 49 від 15.04.2021 на загальну суму 293 903, 38 грн, у т.ч. ПДВ 48 983, 90 грн;

- № 61 від 30.04.2021 на загальну суму 559 289, 42 грн, у т. ч. ПДВ 93 214, 90 грн;

- № 69 від 17.05.2021 на загальну суму 10 017, 75 грн, у т. ч. ПДВ 1 669, 63 грн;

- № 81 від 31.05.2021 на загальну суму 47 424 грн, у т. ч. ПДВ 7 904 грн;

- № 92 від 15.06.2021 на загальну суму 318 660, 62 грн, у т. ч. ПДВ 53 110, 10 грн;

- № 103 від 30.06.2021 на загальну суму 987 921, 32 грн, у т.ч. ПДВ 164 653, 55 грн;

- № 122 від 15.07.2021 на загальну суму 1 014 062, 39 грн, у т.ч. ПДВ 169 010, 40 грн;

- № 143 від 31.07. 2021 на загальну суму 767 515, 15 грн, у т.ч. ПДВ 127 919, 19 грн;

- № 167 від 15.08.2021 на загальну суму 359 323, 57 грн, у т.ч. ПДВ 59 887, 26 грн;

- № 180 від 31.08.2021 на загальну суму 194 824, 55 грн, у т.ч. ПДВ 32 470 грн.

та підписаними в односторонньому порядку рахунками на оплату автопослуги за тонно кілометр:

- № 26 від 26.02.2021 на загальну суму 609 728, 98 грн, у т.ч ПДВ 101 621, 50 грн;

- № 34 від 15.03.2021 на загальну суму 164 058, 80 грн, у т. ч. ПДВ 27 343, 13 грн;

- № 49 від 15.04.2021 на загальну суму 293 903, 38 грн, у т.ч. ПДВ 48 983, 90 грн;

- № 61 від 30.04.2021 на загальну суму 559 289, 42 грн, у т. ч. ПДВ 93 214, 90 грн;

- № 69 від 17.05.2021 на загальну суму 10 017, 75 грн, у т. ч. ПДВ 1 669, 63 грн;

- № 81 від 31.05.2021 на загальну суму 47 424 грн, у т. ч. ПДВ 7 904 грн;

- № 92 від 15.06.2021 на загальну суму 318 660, 62 грн, у т. ч. ПДВ 53 110, 10 грн;

- № 103 від 30.06.2021 на загальну суму 987 921, 32 грн, у т.ч. ПДВ 164 653, 55 грн;

- № 122 від 15.07.2021 на загальну суму 1 014 062, 39 грн, у т.ч. ПДВ 169 010, 40 грн;

- № 143 від 31.07. 2021 на загальну суму 767 515, 15 грн, у т.ч. ПДВ 127 919, 19 грн;

- № 167 від 15.08.2021 на загальну суму 359 323, 57 грн, у т.ч. ПДВ 59 887, 26 грн;

- № 180 від 31.08.2021 на загальну суму 194 824, 55 грн, у т.ч. ПДВ 32 470 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗІАВТОТРАНС» свої зобов`язання щодо надання послуг з перевезення вантажу виконало на загальну суму 5 326 729, 93 грн.

В порушення умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХБУД» свої зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі оплати наданих послуг не виконало, здійснивши часткову оплату наданих виконавцем послуг згідно виставлених рахунків на оплату та актів наданих послуг на загальну суму 3 750 000 грн, що підтверджується випискою по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗІАВТОТРАНС» за період з 01.01.2021 по 27.04.2022.

Таким чином, станом на сьогоднішній день, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХБУД» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗІАВТОТРАНС» за договором складає 1 576 729, 93 грн.

З метою досудового врегулювання питання щодо відшкодування Товариством з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХБУД» суми боргу за надані згідно договору Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗІАВТОТРАНС» послуги, виконавцем на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ШЛЯХБУД» було направлено претензію № 21/12/21-2 від 21.12.2021, відповідь на яку отримано не було.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 1 576 729, 93 грн, крім того позивач просить стягнути пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань у сумі 157, 67 грн, відсотки за користування грошовими коштами у сумі 13 607, 40 грн та інфляційні збитки у сумі 149 158, 65 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послуг, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг по перевезенню вантажу, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Щодо суми основного боргу

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України, яка кореспондується з частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Виконання позивачем зобов`язань за договором щодо надання послуг у заявленій до стягнення сумі 5 326 729, 93 грн, підтверджується належними й допустимими доказами.

Відповідач здійснив часткову оплату наданих виконавцем послуг згідно виставлених рахунків на оплату та актів наданих послуг на загальну суму 3 750 000 грн.

Не сплаченою залишається суму в розмірі 1 576 729, 93 грн.

За змістом статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідач не надав будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів у спростування того, що ним не підписувалися акти приймання-передачі.

Також відповідачем не доведено і факту того, що акти приймання-передачі підписані особою без використання аналогів відтворення власного підпису (факсимільного підпису).

Крім того, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права на подання клопотання про проведення судової експертизи щодо встановлення справжності підпису на відповідних актах.

Отже, за спірними актами відповідачем зобов`язання не виконано, доказів протилежному відповідач суду не надав, строк оплати є таким, що настав.

Відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 1 576 729, 93 грн є законними й обґрунтованими.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2.5 договору передбачено, що в разі порушення строків оплати послуг, замовник на вимогу виконавця зобов`язаний сплатити останньому пеню в розмірі 0, 01 % від суми боргу.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 02.02.2022 по 17.05.2022 у сумі 157, 67 грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 157, 67 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо сум інфляційних втрат та 3% річних

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 02.02.2022 по 17.05.2022 у сумі 13 607, 40 грн та інфляційних втрат у розмірі 149 158, 65 грн за період лютий квітень 2022 року.

Перевіркою наданих позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних суд встановив, що розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства, а заявлені до стягнення суми вказаних нарахувань є арифметично правильними.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 149 158, 65 грн та 3% річних у розмірі 13 607, 40 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у сумі 26 094 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхбуд» (53600, Дніпропетровська область, Покровський район, с. Олександрівка, вул. Степова, буд. 4; ідентифікаційний код 03579868) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зіавтотранс» (25019, м. Кропивницький, вул. Бобринецький шлях, буд. 209; ідентифікаційний код 42690553) суму основного боргу в розмірі 1 576 729, 93 грн, пеня 157, 67 грн, 3 % річних 13 607, 40 грн, інфляційних втрат 149 158, 65 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 26 094 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відкласти вирішення питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу до моменту подання ним доказів понесення цих витрат у порядку, передбаченому частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.08.2022.

Суддя В.І. Ярошенко