ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2022 р. Справа№ 910/15853/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Цермолонський І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг"

на рішення господарського суду міста Києва від 01.02.2022 (повний текст складено та підписано 21.02.2022)

у справі № 910/15853/21 (суддя Васильченко Т.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промгаз Сіті"

про визнання недійсним договору та визнання відсутності права вимоги

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» (далі за текстом - ТОВ «Мегатрейдінг»; позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промгаз Сіті» (далі за текстом - ТОВ «Промгаз Сіті»; відповідач) про визнання договору недійсним та відсутності права вимоги.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що договір № БГ21/0103-1 про участь у балансуючій групі від 01.03.2021 є значним правочином, проте, його було укладено позивачем без отримання згоди загальних зборів учасників товариства, що суперечить вимогам статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України як такого, що суперечить вимогам цивільного законодавства. При цьому, у зв`язку з недійсністю договору позивач на підставі статті 216 Цивільного кодексу України просив визнати відсутність у відповідача права вимоги за ним.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у справі №910/15853/21 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем під час розгляду справи не надано суду жодних доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги та свідчили про недійсність укладеного між сторонами договору у зв`язку з перевищенням вартості його предмету 50 % вартості чистих активів товариства саме станом на дату його укладання.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у справі №910/15853/21, ТОВ «Мегатрейдінг» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати згадане рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального (ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, ст. 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») і норм процесуального права ст.ст. 2, 14 ГПК України, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що судом першої інстанції не враховано, що згідно з останньою фінансовою звітністю, а також наявних у справі доказів, обороти за спірним договором в два рази перевищують вартість чистих активів відповідача, а відтак, такий правочин є значним та потребує обов`язкового погодження з учасниками товариства.

Відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін. При цьому відповідач звертає увагу суду на те, що при укладенні договору його ціна не була визначена сторонами, а залежала від господарської діяльності сторін протягом розрахункового періоду під час його виконання.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та явка представників сторін.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Мегатрейдінг" у справі №910/15853/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2022 витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15853/21 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Мегатрейдінг" на рішення господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у цій справі до надходження матеріалів з суду першої інстанції.

08.06.2022 матеріали зазначеної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ "Мегатрейдінг" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у справі №910/15853/21; апеляційну скаргу ТОВ "Мегатрейдінг" залишено без руху; скаржнику встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 за клопотання ТОВ "Мегатрейдінг" поновлено строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у справі № 910/15853/21 та відкрито апеляційне провадження у справі, апеляційну скаргу призначено до розгляду на 10.08.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 у судовому засіданні за клопотанням скаржника розгляд справи відкладено на 16.08.2022.

У судове засідання 16.08.2022 з`явився представники відповідача, який заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржене судове рішення - залишити без змін.

Представник позивача у судове засідання 16.08.2022 явку свого представника не забезпечив, про поважність причин нез`явлення суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою Північного апеляційного господарського суду про доставку електронного документа (ухвали про відкладення розгляду справи) в електронний кабінет представника позивача.

До визначеної дати проведення судового засідання від учасників справи не надійшло заяв чи клопотань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, із вказівкою на наявність обставин, які б об`єктивно унеможливили розгляд справи у судовому засіданні 16.08.2022.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Враховуючи, що явка представників у судове засідання не була визнана обов`язковою, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю представника скаржника.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору про участь у балансуючій групі від 01.03.2021 № БГ21/0103-1, укладеного між ТОВ «Промгаз Сіті» (учасник балансуючої групи) та ТОВ «Мегатрейдінг» (сторона відповідальна за баланс), останнє взяло на себе зобов`язання нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії балансуючої групи перед оператором системи передачі, а ТОВ «Промгаз Сіті» як учасник балансуючої групи - нести фінансову відповідальність за свої небаланси електричної енергії перед ТОВ «Мегатрейдінг».

Пунктами 1.5-1.9 договору передбачено, що купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії балансуючої групи здійснюється між ТОВ «Мегатрейдінг» та ОСП (оператор систем передачі) за укладеним між ними договором про врегулювання небалансів електричної енергії. Врегулюванням небалансів балансуючої групи є вчинення ТОВ «Мегатрейдінг» правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з ОСП в обсягах небалансів балансуючої групи за цінами небалансів електричної енергії, визначеними відповідно до Правил ринку. Купівля-продаж електричної енергії здійснюється протягом розрахункового періоду, виходячи з підтвердженого обсягу електричної енергії, якщо даним договором не узгоджено інше. Розрахунковий період - період у 60 хвилин, щодо якого визначаються ціна та обсяги небалансів купівлі-продажу електричної енергії на ринку електричної енергії. Для цілей визначення фінансових зобов`язань за цим договором, розрахунковим періодом є календарний місяць (з першого по останнє число включно).

Згідно з п. 3.1 договору ціна цього договору складається із сум: вартості небалансів електричної енергії, що купується ТОВ «Мегатрейдінг» у учасника балансуючої групи в результаті створеного таким учасником профіциту електричної енергії на балансуючому ринку (пункт 3.1.1); вартості небалансів електричної енергії, що продається ТОВ «Мегатрейдінг» учаснику балансуючої групи в результаті створеного таким учасником дефіциту електричної енергії на балансуючому ринку (пункт 3.1.2); щомісячної абонентської плати учасника балансуючої групи за його участь у балансуючій групі на користь ТОВ «Мегатрейдінг» як сторони, відповідальної перед ОСП за баланс учасника балансуючої групи та в цілому за небаланс всієї балансуючої групи (пункт 3.1.3).

В п. 3.2 договору передбачено порядок визначення вартості та ціни купівлі-продажу небалансів електричної енергії, визначеної у п.п.3.1.1 та 3.1.2 цього договору наведено у додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 3.4 договору фактичні обсяги небалансів електричної енергії, проданої однією стороною, і купованої іншою стороною, з метою врегулювання небалансів визначається в акті купівлі-продажу небалансів електричної енергії, та оформлюється згідно з договором.

Датою виконання зобов`язань сторони, що продає електричну енергію в рамках цього договору за розрахунковий період, є дата підписання обома сторонами акту купівлі-продажу небалансів електричної енергії (п. 5.6 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання і є чинним до "31" грудня 2021 року включно (пункт 11.1 договору).

Додатком № 1 до договору узгоджено Порядок розрахунку вартості купівлі-продажу електричної енергії з метою врегулювання небалансів учасника балансуючої групи.

В подальшому до договору № БГ21/0103-1 від 01.03.2021 про участь у балансуючій групі сторонами укладались додаткові угоди. Так, додатковою угодою № 1 внесено зміни до вказаного договору шляхом викладення п. 5.7. у новій редакції (стосується умов проведення розрахунків). Додатковою угодою № 2 внесено зміни до вказаного договору, відповідно до яких досягнута домовленість сторін звернутися до НЕК УКРЕНЕРГО з проханням надати роз`яснення щодо кількості електричної енергії для врегулювання небалансів за квітень 2021 року та узгоджено порядок здійснення розрахунків за електричну енергію. Додатковою угодою № 3 від 01.06.2021 викладено договір № БГ21/0103-1 від 01.03.2021 у новій редакції.

За результатами проведеної 01.08.2021 між ТОВ «Промгаз Сіті» та ТОВ «Мегатрейдінг» взаємної звірки розрахунків за договором, сторонами підписано акти звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2021 по 01.08.2021, в яких встановлено заборгованість ТОВ «Мегатрейдінг» перед ТОВ «Промгаз Сіті» на загальну суму 3 418 171, 53 грн.

Звертаючись з позовом у даній справі, ТОВ «Мегатрейдінг» послалось на те, що відповідно до протоколу №3/01 позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Мегатрейдінг» від 01.09.2021 учасниками товариства за результатами аналізу документації встановлено, що попереднім керівником Кохановим В.В. в порушення вимог ст. 44, 45 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» було укладено договори, в яких вартість майна, робіт або послуг, що є предметом таких правочинів, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, без попередньої згоди з учасниками товариства, а також укладення правочинів, щодо яких була особиста заінтересованість, у зв`язку з чим вирішили доручити генеральному директору товариства визначити перелік таких правочинів та звернутись до суду з позовами про визнання їх недійсними.

Так, відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності (баланс ТОВ «Мегатрейдінг» на 31 грудня 2020 року) вартість чистих активів товариства становить: 2605,0 тис. грн, а отже, 50% вартості чистих активів становить 1302,5 тис грн, тоді як згідно з відомостями, викладеними в заяві ТОВ Промгаз Сіті №141-Ю1 від 16.09.2021 та доданих до неї документів (акти звірки взаєморозрахунків), обороти за договором від 01.03.2021 №БГ21/0103-1 сумарно склали 4651808,25 грн, що в два рази перевищує вартість чистих активів товариства, а відтак, на переконання позивача, такий правочин є значним в розумінні ст. 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю та потребує обов`язкового погодження з учасниками товариства».

Відповідач, заперечуючи проти позову зазначав, що на час укладення оспорюваного правочину, директор товариства не був обмежений нормами статуту на укладення будь-яких правочинів та мав необхідний обсяг повноважень, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та вважає помилковим визначення позивачем вартості спірного договору в сумі 4651808,25 грн, оскільки при укладенні договору його вартість не була визначена конкретно та пов`язувалась із вартістю фактично поставленого товару згідно актів, тобто не була відома на дату укладення договору.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наявність інтересу означає, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав в інших осіб. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є визнання правочину недійсним (п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.

Тобто недійсність правочину зумовлюється наявністю недоліків його складових елементів: незаконність змісту правочину, недотримання форми, невідповідність дефекту суб`єктного складу, невідповідність волевиявлення внутрішній волі.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України).

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (такий висновок міститься у п. 5.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 918/204/18)

Згідно зі ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом частин 1,2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частин 1-3 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Підставою визнання недійсним спірного договору позивачем, зокрема, визначено порушення при його укладенні вимог частини 2 статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», оскільки, на його думку, вартість майна, робіт або послуг, що є предметом цього правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, проте, його укладено без попередньої згоди з учасниками товариства.

В той же час, частиною 2 статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлено, що рішення про надання згоди на вчинення правочину, якщо вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 50 відсотків вартості чистих активів товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності, приймаються виключно загальними зборами учасників, якщо інше не передбачено статутом товариства.

Як зазначено в постанові Верховного від 12.12.2019 у справі №916/40/19, частина 2 ст.44 наведеного Закону є імперативною нормою, яка вказує на необхідність надання згоди загальними зборами у будь-якому випадку, якщо йдеться про вчинення правочину, вартість якого станом на дату вчинення перевищує 50 відсотків вартості чистих активів Товариства станом на кінець попереднього кварталу.

Разом з тим, згідно із частиною 1 статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» статут товариства може встановлювати особливий порядок надання згоди уповноваженими на те органами товариства на вчинення певних правочинів залежно від вартості предмета правочину чи інших критеріїв (значні правочини).

При цьому, як обґрунтовано встановлено місцевим господарським судом, Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегатрейдінг» не містить положень щодо визначення критеріїв значного правочину, та особливого порядку надання згоди органом Товариства (п.5.2 Статуту) на його вчинення.

Пунктом 8.3 Статуту позивача визначено, що виконавчий орган товариства діє від імені Товариства без довіреності та не має жодних обмежень під час представництва інтересів товариства.

Як визначено в ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому.

Чисті активи - сума активів за вирахуванням зобов`язань. Активи усі розділи Активу балансу (рядок 1300 балансу), зобов`язання усі розділи Пасиву, крім розділу I. Власний капітал.

Відповідно, у балансі (форма № 1), як і в балансі за формою № 1-м і за формою № 1-мс, чисті активи - це рядок 1495 I. Власний капітал. Усього за розділом I. При цьому належить брати до уваги значення графи 4 На кінець звітного періоду.

Відповідно до правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №916/40/19, виходячи зі змісту частини 2 статті 44 Закону, необхідним є встановлення, який конкретно розмір вартості майна, робіт або послуг був саме на момент вчинення правочину, оскільки згода має надаватися саме на вчинення правочину і відповідність договору вказаній правовій нормі оцінюється саме станом на момент його вчинення.

Спірний договір №БГ21/0103-1 про участь у балансуючій групі від 01.03.2021 є двостороннім правочином, вчинений сторонами в простій письмовій формі у формі єдиного документу 01.03.2021.

Отже, як вірно зауважено господарським судом міста Києва, при вирішенні питання щодо перевищення вартості договору сумі, що перевищує 50% чистих активів ТОВ «Мегатрейдінг», дослідженню підлягають результати фінансової діяльності позивача станом на кінець передуючого даті 01.03.2021 кварталу, тобто за 2020 рік та станом на 31 грудня 2020 року.

При цьому судом досліджено надану позивачем фінансова звітність малого підприємства, яка згідно квитанції № 2 від 19.02.2021 була подана до Центру обробки електронних звітів Держстату України, а саме: баланс станом на 31.12.2020 та звіт про фінансові результати за 2020 рік, з якої вбачається, що станом на 31.12.2020 чисті активи ТОВ «Мегатрейдінг» становили 2605,0 тис. грн, відповідно, 50 % - 1302,5 тис. грн.

В той же час, згідно з пунктом 3.1 договору ціна оспорюваного договору складається із сум: вартості небалансів електричної енергії, що купується ТОВ «Мегатрейдінг» у учасника балансуючої групи в результаті створеного таким Учасником профіциту електричної енергії на балансуючому ринку (пункт 3.1.1); вартості небалансів електричної енергії, що продається ТОВ «Мегатрейдінг» учаснику балансуючої групи в результаті створеного таким учасником дефіциту електричної енергії на балансуючому ринку (пункт 3.1.2); щомісячної абонентської плати учасника балансуючої групи за його участь у балансуючій пі на користь ТОВ «Мегатрейдінг» як сторони, відповідальної перед ОСП за баланс учасника балансуючої групи та в цілому за небаланс всієї балансуючої групи (пункт 3.1.3).

Відповідно до п. 3.2 договору порядок визначення вартості та ціни купівлі-продажу небалансів електричної енергії, визначеної у п.3.1.1 та 3.1.2. цього договору наведено у додатку №1 до цього договору, який був підписаний сторонами в день укладення договору.

Відповідно до п. 3.4 договору фактичні обсяги небалансів електричної енергії, проданої однією стороною, і купованої іншою стороною, з метою врегулювання небалансів визначається в акті купівлі-продажу небалансів електричної енергії, та оформлюється згідно з договором.

Таким чином, як обґрунтовано встановлено місцевим господарським судом, на момент укладення оспорюваного договору його умовами не було визначено кількість та ціну електричної енергії, яку сторони були зобов`язані купувати у контрагента за-для врегулювання небалансів на ринку, оскільки за умовами договору її фактична кількість та загальна вартість визначається по закінченню розрахункового періоду, який згідно п. 1.9 договору становить календарний місяць та фіксується у відповідних актах, які є підставою для здійснення розрахунків.

Зокрема, на виконання умов договору позивач купив у відповідача електричну енергію для врегулювання небалансів на загальну суму 3088218,63 грн та здійснив її часткову оплату в сумі 595231,34 грн, про що свідчать акти купівлі-продажу електроенергії №179 від 31.03.2021 на загальну суму 60746,33 грн, № 227 від 30.04.2021 на загальну суму 2363515,99 грн, №367 від 31.05.2021 на загальну суму 520708,36 грн, №442 від 30.06.2021 на загальну суму 143247,95 грн, та виписки з банківського рахунку.

В свою чергу, відповідач на виконання умов договору купив у позивача електричну енергію для врегулювання небалансів на загальну суму 638405,38 грн та здійснив її оплату в сумі 1563589,62 грн (з урахуванням авансових платежів), про що свідчать акти купівлі-продажу електроенергії № 243 від 31.03.2021 на загальну суму 317604,90 грн, №336 від 30.04.2021 на загальну суму 143555,87 грн, №584 від 30.06.2021 на загальну суму 24704,12 грн, та виписки з банківського рахунку.

З огляду на зазначене вище правомірним є висновок суду, що оспорюваний договір станом на дату його вчинення сторонами не суперечив вимогам ч. 2 ст. 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», оскільки на момент його укладення ціна договору не була визначена сторонами, а залежала від господарської діяльності сторін протягом розрахункового періоду під час його виконання і могла були як меншою, так і більшою за визначену у законі вартість предмету договору, перевищення якої над чистими активами товариства має наслідком отримання згоди загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю.

При цьому, судом обґрунтовано відхилено посилання позивача на те, що ціна договору має визначатися із розрахунку загальної вартості купленої та проданої електричної енергії протягом дії такого договору, частиною 2 статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлено імперативний припис щодо надання згоди загальними зборами на вчинення правочину, вартість якого перевищує 50 відсотків вартості чистих активів Товариства відповідно до останньої затвердженої фінансової звітності станом на дату вчинення правочину, а не за результатом його виконання (постанова Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №916/40/19).

З врахуванням того, що на момент вчинення правочину його ціна не була визначена у вигляді конкретної суми, укладений між сторонами договір не суперечить приписам частини 2 статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про невідповідність оспорюваного договору вимогам чинного законодавства на час його укладення позивачем не надано, а судом не встановлено.

З огляду на викладене вмотивованим є висновок місцевого господарського суду про відмову в позові в цій частині.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним договору судом правомірно відмовлено і в позовних вимогах про застосування наслідків недійсності правочину згідно ст. 216 Цивільного кодексу України визнання відсутнім права вимоги за недійсним правочином як похідної вимоги.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до вимог статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 1 частини першої статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, встановивши, що відповідні доводи щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати.

Відповідно до частини четвертої статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 01.02.2022 у справі №910/15853/21 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегатрейдінг".

Матеріали справи № 910/15853/21 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.08.2022.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова