ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2022 року м.Дніпро Справа № 904/1686/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Мороз В.Ф., Кузнецов В.О.,

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. у справі №904/1686/20

про визнання банкрутом Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Новофарм-Інвест", Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Кільчень

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. (суддя - Первушин Ю.Ю., м. Дніпро) за підсумками попереднього засідання внесено до реєстру вимог кредиторів розглянуті Господарським судом Дніпропетровської області у справі №904/1686/20 заяви з грошовими вимогами кредиторів до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Новофарм-Інвест", а саме: Товариства з обмеженою відповідальністю "Трі-Ком", Дніпропетровська область, м. Новомосковськ в розмірі 21020,00 грн. судового збору (1 черга), 9423559,74 грн. (4 черга); Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ в розмірі 4204,00 грн. судового збору (1 черга), 33942764,83 грн. (4 черга), 39210,36 грн. (6 черга). Зобов`язано розпорядника майна арбітражного керуючого Шевченко Віталія Євгеновича: у 10-ти денний строк після проведення попереднього засідання відповідно до ст. 48 КУзПБ повідомити кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення; повідомити кредиторів про дату проведення зборів кредиторів не пізніше 17.04.2021р. (ч. 1 ст. 48 КУзПБ); рішення зборів кредиторів подати до суду протягом п`яти днів після його проведення. Призначено підсумкове засідання на 20.05.2021р. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Трі-Ком" та Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" забезпечити участь свого представника у зборах кредиторів. Зазначено, що кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного ч. 1 ст. 45 КУзПБ, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Ухвала місцевого господарського суду в частині визнання грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" мотивована тим, що господарським судом здійснено розгляд кредиторських вимог АТ КБ "ПриватБанк" та за наслідками розгляду судом винесено відповідну ухвалу.

2. Підстави з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. в частині невизнання грошових вимог кредитора - АТ КБ "ПриватБанк" до боржника в розмірі 455110394,44 грн. (заборгованості з винагороди за кредитними договорами), прийняти в цій частині нове рішення про визнання грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" в розмірі 455110394,44 грн. (заборгованості з винагороди за кредитними договорами).

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- при прийнятті оскаржуваної ухвали за підсумками попереднього засідання в частині невизнання грошових вимог кредитора - АТ КБ "ПриватБанк" до боржника в розмірі 455 110 394,44 грн. місцевим господарським судом було порушено норми ст. ст. 193, 345 ГК України та ст. ст. 3, 6, 204, 525, 526, 627, 628, 1048, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України;

- судом першої інстанції при відхиленні грошових вимог щодо оплати винагороди за кредитними договорами було порушено ст. 204 ЦК України, якою встановлено презумпцію правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Умови кредитних договорів щодо винагороди не є нікчемними в силу закону та договори не визнані судом недійсними, а отже, вимоги кредитора підлягають задоволенню в повному обсязі;

- чинне законодавство не містить заборони щодо визначення сторонами умов договору в частині оплати винагороди;

- місцевим господарським судом безпідставно було застосовано до спірних правовідносин з обов`язку оплати боржником винагороди за кредитними договорами п. 3.1. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ від 10.05.2007р., які втратили чинність на підставі Постанови НБУ №49 від 08.06.2017р. Оскільки позичальником за кредитними договорами є ДП з ІІ "Новофарм-Інвест" - юридична особа, то позичальник не є споживачем, а до кредитних договорів не застосовуються жодні норми, що регулюють споживчі кредити. Отже, у будь-якому разі Правила надання банками України інформації споживачу за умови кредитування та сукупну вартість кредиту не підлягають застосуванню до правовідносин банків з юридичними особами;

- судом протиправно було зазначено в оскаржуваній ухвалі, що винагорода за користування кредитом за формулою, яка міститься в кредитному договорі та залежить від коефіцієнта зміни курсу гривні до долара США, не відповідає вимогам змінюваної процентної ставки; не визначає максимальний розмір збільшення процентної ставки, що не відповідає ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України. Судом першої інстанції не було взято до уваги, що спірна винагорода за своєю правовою природою не є процентами за користування кредитом у розумінні ст. ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України, а є забезпечувальним зобов`язанням, яке застосовується лише за умови позитивного значення винагороди під час розрахунку. Винагорода не є процентами, які підлягають нарахуванню й оплаті позичальником за користування кредитом протягом всього строку кредитування, тобто й не регулюється нормами ст. 1056-1 ЦК України і є окремим зобов`язанням за кредитним договором;

- є хибним висновок суду, що умовами кредитних договорів зі змінами та доповненнями фактично визначено додаткову плату, що створило ситуацію подвійної оплати за користування кредитом. При цьому, судом не зазначено жодної норми, яка була порушена сторонами кредитного договору при визначенні зобов`язань позичальника з оплати винагороди в кредитних договорах;

- судом першої інстанції зроблено неправомірний висновок щодо того, що положення кредитних договорів, які встановлюють обов`язок боржника сплачувати винагороду за користування кредитом, суперечать принципам справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства;

- оскільки у актах чинного цивільного законодавства відсутні норми, що забороняють встановлювати в кредитних договорах винагороду за користування кредитом, зокрема, таку, що розраховується за формулою з декількома складовими, то погодження сторонами договору умов щодо винагороди є цілком правомірним;

- формула розрахунку винагороди у кредитних договорах залежить від багатьох чинників й передбачає, що винагорода не сплачується при її негативному значенні під час розрахунку. Самі по собі умови кредитного договору не визначають оплату винагороди у великому розмірі, й не суперечать вимогам розумності та справедливості. У всіх спірних пунктах кредитних договорів сторони добровільно, свідомо, самостійно, за власним волевиявленням дійшли згоди щодо прийняття на себе певних обов`язків, що відповідає вимогам чинного законодавства;

- судом першої інстанції було зроблено необґрунтований висновок, що оплатне надання послуги щодо надання кредитних ресурсів не належить до предмету кредитного договору. У будь-якому випадку до предмету кредитного договору належить оплатне надання послуги щодо надання кредитних ресурсів, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту. Можливість одночасної плати процентів за користування кредитом та винагород не заборонено жодною нормою актів чинного законодавства та прямо передбачено нормами Закону України "Про банки і банківську діяльність";

- норми ст. ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України не містять формулювання, що за кредитним договором позичальник зобов`язується сплатити лише проценти або виключно проценти, тобто не містять заборону на визначення сторонами у договорі інших зобов`язань, й умови кредитних договорів щодо сплати винагороди за користування кредитом є цілком правомірними, й такими що відповідають нормам ст. ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України;

- встановлення в договорах винагороди за користування кредитом, що покриває ризики банку від знецінення національної валюти та падіння її курсу по відношенню до стійкої валюти - доларів США, - цілком відповідає ст. 48 Закону України "Про банки і банківську діяльність";

- на виконання вимог ст. 74 ГПК України кредитором було надано суду належні, допустимі, достовірні й вірогідні докази на підтвердження вимог з винагороди: копії кредитних договорів, виписки за рахунками, на яких обліковується заборгованість з винагороди, виписки за іншими рахунками, що підтверджують факт видачі й погашення (часткового) кредиту, нарахування й погашення (часткового) процентів за користування кредитом, розрахунки заборгованості за кредитними договорами та окремо - деталізовані розрахунки винагороди з щоденним нарахуванням, а також надавалися письмові пояснення з прикладами розрахунку окремих строк деталізованих розрахунків винагороди;

- кредитором правомірно було нараховано винагороду за кредитними договорами на підставі тих редакцій кредитних договорів, які діяли під час виникнення права на винагороду та її фактичного нарахування (по більшості кредитних договорів ті редакції були до 25.07.2016р.), й ці вимоги підтверджені наявними у справі доказами;

- судом першої інстанції у судових засіданнях неодноразово було досліджено оригінали договорів про внесення змін до кредитних договорів від 25.07.2016р. і в цих договорах наявні всі необхідні знаки формули для розрахунку винагороди, в тому числі й дужки;

- докази, які б спростовували вірогідність наданих кредитором розрахунків винагороди за формулою, в тому числі й відповідно до договорів про внесення змін від 25.07.2016р. до кредитних договорів учасниками справи не надані та в матеріалах справи відсутні, а отже, згідно з ч. 1 ст. 79 ГПК України наявність та розмір заборгованості з винагороди за кредитними договорами вважається доведеною.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Боржник у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги, залишити в силі ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. за підсумками попереднього засідання. Посилається на те, що оскаржувана ухвала є законною та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства України. Винагорода за користування кредитом за формулою, яка міститься в кредитному договорі та залежить від коефіцієнта зміни курсу гривні до долара США, не відповідає вимогам змінюваної процентної ставки. Крім того, зазначена в договорі формула має значну кількість змінних величин, з яких не можливо визначити точну суму або відсоток, які мають бути в подальшому сплачені та фактичну кінцеву сукупну вартість кредиту. Формула нарахування винагороди також не визначає максимальний розмір збільшення процентної ставки, що не відповідає ч. 6 ст. 1056-1 ЦК України. Відповідно до п. А.12 кредитних договорів визначено, що позичальник сплачує банку винагороду за користування кредитом в розмірі, що визначається відповідною формулою, тобто свідчить про те, що кредитним договором не визначено, за які саме послуги банку встановлена спірна винагорода. Натомість, кредитними договорами визначено, що саме за користування кредитом позичальник сплачує річні відсотки по фіксованій ставці. Таким чином, умовами кредитних договорів фактично визначено додаткову плату, що створило ситуацію подвійної оплати за користування кредитом. Закріплений ЦК України принцип свободи договору має співвідноситись із принципами справедливості, добросовісності та розумності. Положення кредитних договорів, які встановлюють обов`язок боржника сплачувати винагороду за користування кредитом, суперечать положенням ч. 1 ст. ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України та принципам справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства та є несправедливими умовами договору. Розмір винагороди за користування кредитами по кредитних договорах становить 455110394,4 грн., що значно перевищує суми отриманих кредитів. Скаржником під час розрахунків застосовано арифметичні знаки та символи попередньої редакції формули, що була вказана в п. 4.7. кредитних договорів, а не в редакції, що діяла в період, за який здійснені відповідні нарахування, згідно змін, внесених на підставі додаткових угод, що змінює алгоритм нарахування винагороди та суперечить формулі, погодженій сторонами. Кредиторські вимоги заявлені з винагороди, яка нарахована по складній математичній формулі, яка не відповідає погодженим умовам, що визначена в п. 4.7. кредитних договорів у редакції договорів про внесення змін до кредитних договорів від 25.07.2016р., оскільки скаржник під час розрахунків застосував математичні знаки та символи попередніх редакцій цієї формули, а не останньої. Скаржником не доведено належними та допустимими доказами заявлені ним грошові вимоги до боржника в розмірі 455110394,44 грн. Боржником було виконано зобов`язання щодо сплати за тіло кредитів за 51 кредитним договором, але не звертаючи на це увагу, АТ КБ "ПриватБанк" заявляє кредиторські вимоги й нараховує надвелику суму винагороди за фактично сплачені кошти, порушуючи принципи добросовісності, розумності та справедливості. Боржник повністю заперечує вимоги АТ КБ "ПриватБанк" за винагородою, яка нарахована по складній математичній формулі, яка не відповідає погодженим умовам, що визначена в п. 4.7. кредитних договорів у редакції договорів про внесення змін до кредитних договорів від 25.07.2016р.. оскільки банком під час розрахунків застосовані математичні знаки та символи попередніх редакцій цієї формули, а не останньої, що є незаконним. Прийнявши ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. за підсумками попереднього засідання, суд першої інстанції не здійснив жодних порушень вимог чинного законодавства та прийшов до законного та обґрунтованого висновку, належним чином проаналізував норми матеріального та процесуального права і прийняв рішення у відповідності до національної судової практики, правових позицій Верховного Суду, конституційних положень та практики Європейського суду з прав людини.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.06.2021р. (головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.) відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 12.07.2021р.

У судовому засіданні 12.07.2021р. оголошено перерву до 16.08.2021р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.08.2021р. (головуючий суддя Вечірко І.О., судді - Верхогляд Т.А., Кузнецов В.О.) прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. у справі №904/1686/20.

16.08.2021р. в судовому засіданні оголошено перерву до 20.09.2021р.

У зв`язку із відпусткою судді Верхогляд Т.А. на підставі розпорядження керівника апарату суду від 20.09.2021р. призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі, за результатом якої визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Вечірко І.О., судді - Білецька Л.М., Кузнецов В.О.

У судовому засіданні 20.09.2021р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 08.11.2021р.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.11.2021р. задоволено клопотання Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Новофарм-Інвест" про зупинення апеляційного провадження у справі №904/1686/20. Зупинено апеляційне провадження у справі №904/1686/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. до розгляду і оприлюднення судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду повного тексту рішення у справі №904/5314/20 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.06.2021р. щодо ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2020р. (про визнання додаткових конкурсних вимог) в частині грошових вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.07.2022р. поновлено апеляційне провадження у справі №904/1686/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р., розгляд справи призначено в судовому засіданні на 23.08.2022р.

За розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 22.08.2022р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Білецької Л.М., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Мороз В.Ф., Кузнецов В.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.08.2022р. зазначеним складом суду прийнято апеляційну скаргу до свого провадження.

Апелянт явку свого представника у судове засідання 23.08.2022р. не забезпечив.

В судовому засіданні 23.08.2022р. представники боржника, ТОВ "Істейтглобал" та арбітражний керуючий - ліквідатор проти доводів апеляційної скарги заперечували з підстав, викладених у відзивах на апеляційну скаргу.

Враховуючи, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю представника апелянта.

В судовому засіданні 23.08.2022р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2020р. відкрито провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Новофарм Інвест", введено процедуру розпорядженням майном боржника строком на 170 календарних днів, до 09.10.2020р., розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Шевченка Віталія Євгеновича, якого зобов`язано надати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку ч. 3 ст. 44 КУзПБ, скласти реєстр вимог кредиторів та подати до господарського суду у строк до 10.06.2020р. Призначено попереднє засідання суду на 16.06.2020р.

На офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство за №64729.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2020р. продовжено строк для подання документів, витребуваних ухвалою суду від 23.04.2020р. строком на два тижні - до 24.06.2020р. Зобов`язано розпорядника майна Шевченка В.Є. надати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку ч. 3 ст. 44 КУзПБ, скласти реєстр вимог кредиторів та подати до господарського суду у строк до 24.06.2020р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2020р. відкладено попереднє засідання на 02.07.2020р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.07.2020р. повторно зобов`язано розпорядника майна виконати вимоги ухвали суду від 23.04.2020р. та ухвали суду від 10.06.2020р., подати суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів та реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2020р. призначено попереднє засідання на 06.08.2020р.

06.08.2020р. до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання розпорядника майна про долучення до матеріалів справи доказів відправки повідомлення про результати розгляду грошових вимог на адресу АТ КБ "ПриватБанк" та проект реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020р. призначено попереднє засідання на 10.09.2020р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020р. відкладено попереднє засідання на 06.10.2020р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2020р. відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 03.11.2020р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2020р. відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 03.12.2020р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2020р. відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 17.12.2020р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2021р. у зв`язку із перебуванням судді Первушина Ю.Ю. з 16.12.2020р. на лікарняному призначено розгляд справи у попередньому засіданні на 09.02.2021р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2021р. відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 02.03.2021р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2021р. відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 23.03.2021р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2021р. у зв`язку із перебуванням з 23.03.2021р. на лікарняному судді Первушина Ю.Ю. судове засідання для розгляду справи у попередньому засіданні призначено на 07.04.2021р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні представника боржника та розпорядника майна, місцевий господарський суд 07.04.2021р. постановив оскаржувану ухвалу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. у справі №904/1686/20 визнано грошові вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Новофарм-Інвест", Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Кільчень в розмірі 4204,00 грн. судового збору (1 черга), 33942764,83 грн. (4 черга), 39210,36 грн. (6 черга). В іншій частині грошові вимоги відхилено.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2021р. у даній справі замінено кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю "Трі-Ком" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Істейтглобал" на суму визнаних грошових вимог в розмірі 21020,00 грн. судового збору (1 черга), 9423559,74 грн. (4 черга), що виникли на підставі договору №NIV-02/16 від 29.06.2016р. Зобов`язано розпорядника майна арбітражного керуючого Шевченка В.Є. внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Новофарм-Інвест".

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.08.2022р. ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. у справі №904/1686/20 в частині відхилення грошових вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в розмірі 455 110 394,44 грн. (заборгованості з винагороди за кредитними договорами) - скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, відповідно до якого визнано грошові вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Новофарм-Інвест" в розмірі 455 110 394,44 грн. (4 черга задоволення). Абзац перший резолютивної частини ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. у справі №904/1686/20 викладено в наступній редакції: "Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ) до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Новофарм-Інвест" (51233, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Кільчень, вул. Привокзальна, буд. 1-А, ) в розмірі 4 204,00 грн. судового збору (1 черга), 489 053 159,27 грн. (4 черга задоволення), 39 210,36 грн. (6 черга)".

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази, що стосуються фактів, на які учасники провадження у справі посилаються в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права дійшла висновку про наступне.

Об`єктом апеляційного перегляду є ухвала місцевого господарського суду від 07.04.2021р. (за підсумками попереднього судового засідання у справі про банкрутство) в частині відхилення кредиторських вимог АТ КБ "ПриватБанк" в розмірі 455110394,44 грн. В іншій частині вказана ухвала учасниками провадження у справі не оскаржується.

За приписами ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 1 ст. 2 КУзПБ визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до преамбули КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Таким чином, одним із основних завдань провадження у справі про банкрутство є задоволення вимог кредиторів.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, положеннями ст. ст. 45-47 КУзПБ.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3, 6 ст. 45 КУзПБ:

- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника;

- заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного ч. 1 цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Згідно з ч. 1 ст. 46 КУзПБ господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу.

Приписами ч. 2 ст. 47 КУзПБ передбачено, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. У разі необхідності господарський суд може оголосити перерву в попередньому засіданні. За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені ч. 2 ст. 44 цього Кодексу. Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги. Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Верховний Суд в постанові від 20.06.2019р. у справі №915/535/17 звернув увагу, що мотиви, за якими суд дійшов висновку про визнання вимог кредиторів у тому чи іншому розмірі чи про відмову у їх визнанні, можуть бути відображені як в індивідуальній (самостійній, окремій) ухвалі, так і в ухвалі за результатами розгляду вимог усіх кредиторів. Інший варіант викладення мотивів прийнятого рішення щодо розміру вимог кредиторів може бути таким - мотиви наводяться в індивідуальній (самостійній, окремій) ухвалі, а в ухвалі за результатами розгляду вимог усіх кредиторів мотиви можуть бути не відображеними, однак повинно міститися посилання на ухвалу з приводу розгляду вимог кожного конкретного кредитора.

Індивідуальною ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. визнано грошові вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Новофарм-Інвест" в розмірі 4204,00 грн. судового збору (1 черга), 33942764,83 грн. (4 черга), 39210,36 грн. (6 черга). В іншій частині грошові вимоги відхилено.

Таким чином, в індивідуальній ухвалі з розгляду грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" відображено мотиви розгляду вимог кредитора.

На підставі індивідуальної ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. прийнято ухвалу за підсумками попереднього засідання та внесено до реєстру вимог кредиторів розглянуті Господарським судом Дніпропетровської області в справі №904/1686/20 грошові вимоги кредиторів до боржника, зокрема АТ КБ "ПриватБанк" в розмірі 4204,00 грн. судового збору (1 черга), 33942764,83 грн. (4 черга), 39210,36 грн. (6 черга).

Ухвала за підсумками попереднього засідання містить посилання на індивідуальну ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. про визнання грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк", в якій суд надав оцінку фактичним і правовим підставам цих вимог та навів мотиви їх визнання на момент подання заяви з кредиторськими вимогами.

Разом з тим, постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.08.2022р. ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. у справі №904/1686/20 в частині відхилення грошових вимог в розмірі 455 110 394,44 грн. (заборгованості з винагороди за кредитними договорами) - скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення, відповідно до якого визнано грошові вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Новофарм-Інвест" в розмірі 455 110 394,44 грн. (4 черга задоволення). Абзац перший резолютивної частини ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. у справі №904/1686/20 викладено в наступній редакції: "Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ) до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Новофарм-Інвест" (51233, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Кільчень, вул. Привокзальна, буд. 1-А, ) в розмірі 4 204,00 грн. судового збору (1 черга), 489 053 159,27 грн. (4 черга задоволення), 39 210,36 грн. (6 черга)".

Щодо розгляду доводів апеляційної скарги по суті апеляційний господарський суд зазначає, що вони є ідентичними за змістом з доводами апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. у справі №904/1686/20, якою окремо визначався розмір вимог АТ КБ "ПриватБанк", і цим доводам надана правова оцінка в постанові Центрального апеляційного господарського суду від 23.08.2022р. у даній справі.

Згідно із ст. 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Таким чином, постанова апеляційного господарського суду є чинною та обов`язковою до виконання на всій території України відповідно до ст. 124 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для внесення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" у розмірі 455110394,44 грн., з урахуванням постанови Центрального апеляційного господарського суду від 23.08.2022р. у справі №904/1686/20.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

У відповідності до приписів ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний господарський суд звертає увагу, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи, оцінки доказів, а також доводів усіх учасників справи.

Усебічність і повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного та обґрунтованого рішення.

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів та доказів, представлених сторонами (рішення ЄСПЛ у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскільки постановою суду апеляційної інстанції прийнято нове рішення, фактично змінено індивідуальну ухвалу місцевого господарського суду від 07.04.2021р.про визнання грошових вимог кредитора, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни ухвали суду першої інстанції за результатом попереднього засідання та внесення визнаних вимог до реєстру вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. у справі №904/1686/20 - змінити.

Абзац третій пункту першого резолютивної частини ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2021р. за підсумками попереднього судового засідання у справі №904/1686/20 викласти в наступній редакції:

"Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д; ) до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями "Новофарм-Інвест" (51233, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Кільчень, вул. Привокзальна, буд. 1-А, ) в розмірі 4 204,00 грн. судового збору (1 черга), 489 053 159,27 грн. (4 черга задоволення), 39 210,36 грн. (6 черга)".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.08.2022р.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя В.О. Кузнецов