РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.08.2022Справа № 910/3437/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" про стягнення 14 500,60 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 14 500,60 грн. страхового відшкодування на підставі ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. ст. 12, 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.09.2021 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого позивачем автомобіля "Renault Logan" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , автомобіля "Suzuki Vitara" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля "ВАЗ 21103" д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , якого було визнано винним в цій ДТП.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 14 500 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "ВАЗ 21103" д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова Компанія "Еталон".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2022 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

Відповідач відзив на позов не подав, про розгляд справи судом повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.09.2021 року о 14 год. 10 хв., на а/д М-09 Тернопіль-Львів-Рава Руська, 4 км., ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки "ВАЗ 21103" д.н.з. НОМЕР_3 здійснив зіткнення з транспортним засобом "Suzuki Vitara" д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв попереду, котрий внаслідок удару зіткнувся із транспортним засобом, який стояв попереду марки "Renault Logan" д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.10.2021 року у справі № 607/17906/21 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль "Renault Logan" д.н.з. НОМЕР_1 .

Пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 034002/4055/0000028 від 02.09.2021 року.

Відповідно до рахунку на оплату Товариства з обмеженою відповідальністю "Терко Авто Моторс" № 896 від 07.10.2021 року на суму 16 038,10 грн. вартість відновлювального ремонту автомобіля "Renault Logan" д.н.з. НОМЕР_1 склала 16 038,10 грн.

Як вбачається зі страхового акту № 00462625 від 23.10.2021 року позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування на загальну суму 14 500,60 грн.

Зазначені кошти в сумі 14 500,60 грн. позивачем були виплачені, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 254298 від 25.10.2021 року.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина ОСОБА_3 , який керував автомобілем "ВАЗ 21103" д.н.з. НОМЕР_3 встановлено у судовому порядку.

Тому, ОСОБА_4 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю "Renault Logan" д.н.з. НОМЕР_1 в результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля "ВАЗ 21103" д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Еталон" згідно полісу серії АР № 002087228, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля "ВАЗ 21103" д.н.з. НОМЕР_3 і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Водночас, згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тобто, відповідач як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у цьому випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю "Renault Logan" д.н.з. НОМЕР_1 було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди в повному розмірі на користь власника зазначеного автомобіля, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому, беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, в межах ліміту відповідальності (130 000,00 грн.) передбаченого полісом серії АР № 002087228 та франшизи у розмірі 0 грн. позов підлягає задоволенню повністю, а саме у розмірі 14 500,60 грн. (14 500,60 грн. розмір виплаченого позивачем страхового відшкодування - 0 грн. франшизи = 14 500,60 грн.).

Також, позивач просив суд покласти на відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 6 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: договір про надання правової допомоги № 1/20ю від 31.12.2020 року з додатком № 1 від 12.04.2022 року, додаткову угоду № 1 від 13.12.2021 року до вказаного договору, розрахунок витрат на правову допомогу, акт надання послуг № 29 від 12.04.2022 року, рахунок № 29 від 12.04.2022 року на сум 6 000 грн. та платіжне доручення № 3217 від 14.04.2022 року на суму 6 000 грн.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-Б, 2 під`їзд; код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (04112, м. Київ, вул. Теліги Олени, 6 літ. В; код 20033533) 14 500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) грн. 60 коп. страхового відшкодування, 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. судового збору та 6 000 (шість тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна