ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" серпня 2022 р. Справа № 924/114/22

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заярнюка І.В., за участю секретаря судового засідання Адамчук І., розглянувши матеріали справи

за позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" м. Київ,

до ОСОБА_1 Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський,

про стягнення 22332,50 грн.

Представники учасників справи: не з`явились

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення

ВСТАНОВИВ: товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" звернулось з позовом до суду до ОСОБА_1 Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський, про стягнення 22332,50 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 29.07.2021 року зазначену позовну заяву передано на розгляд судді Заярнюк І.В.

Ухвалою суду від 14.02.2022рю суд звернувся до Управління державної реєстрації Кам`янець-Подільської міської ради із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) .

Листом від 13.04.2022р. відділ реєстрації місця проживання Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради повідомив про відсутність запитуваної інформації.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 26.04.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.06.2022р.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 06.06.2022р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 28 липня 2022 р.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 28.07.2022р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 10.08.2022року.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору про надання послуг №3 від 04.03.2019. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався, відзив на позов не надав. Так, ухвали суду було направлено на адресу відповідача - АДРЕСА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Проте зазначену кореспонденцію повернуто на адресу суду без доказів вручення з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою". Також виклик відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012). в розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, розумний строк розгляду справи - це такий строк, який гарантує всім учасникам справи права на судовий захист.

Процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідачів про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд встановив наступне.

04.03.2019 між фізичною особою - підприємцем Сегодня Віталієм Олександровичем (виконавець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (замовник, позивач) укладений договір про надання послуг №3, за умовами пункту 2.1 якого виконавець зобов`язується на свій ризик та за власний рахунок за завданням замовника здійснити організацію перевезення та/або перевезення вантажу автомобільним транспортом (надалі - Послуги), а замовник зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги.

Згідно з пунктом 2.2. договору, виконавець надає послуги як власними транспортними засобами, так і транспортними засобами залучених третіх осіб (далі - ТЗ). Інформація про ТЗ, які виконавець використовує для перевезення вантажу, зазначені в Додатку №1 до Договору.

Відповідно до пункту 2.3. договору, замовник уповноважує виконавця від імені замовника здійснювати приймання/видачу вантажу клієнтам замовника.

Послуги за цим договором надаються виконавцем на підставі товарно-транспортної накладної (далі - ТТН), маршрутного листа (далі - МЛ) та інших документів замовника, в т.ч., але не виключно - на підставі експрес-накладної замовника (пункт 3.1. договору).

Виконавець надає послуги згідно маршрутів та графіків, узгоджених сторонами у МЛ та ТТН. Виконавець надає послуги за цим договором відповідно до вимог чинного законодавства України (пункти 3.2., 3.3 договору).

Згідно з пунктом 3.5. договору виконавець може надавати послуги з використанням паливних карток замовника. Виконавець в такому випадку, є представником замовника при отриманні паливних матеріалів за паливною картою замовника перед АЗС. При цьому, право власності на паливні матеріали, отримувані виконавцем за паливною картою замовника, до виконавця не переходить.

За умовами пункту 3.6. договору у випадку використання виконавцем при наданні послуг за договором паливної картки замовника, виконавець: - не включає вартість пального, отриманого та використаного на підставі паливної картки замовника, до складу вартості послуг, які надаються виконавцем за цим договором; - не відображає вартість пального, використаного виконавцем на підставі паливної картки замовника в своєму податковому та бухгалтерському обліку.

Пунктом 3.7 договору визначено, що при використанні виконавцем паливної картки, він зобов`язується разом із замовником в період з 10-ого до 18-ого числа кожного місяця провести звірку використаного пального за минулий місяць на основі «Зведеного подорожнього листа», який підтверджує правильність кілометражу і норми витрати пального. Актуальність інформації, що зазначена в «Зведеному подорожньому листі» підтверджується підписом та печаткою виконавця.

Відповідно до пункту 3.8. договору, у випадку використання при наданні послуг паливних карток замовника, залишок пального, що було використано згідно паливної картки, в баку ТЗ на кінець рейсу може коливатися від 0 до 30 л. - для ТЗ з вантажопід`ємністю до 600 кг включно, від 0 до 50 л. - для ТЗ з вантажопід`ємністю до 3 т включно, від 0 до 70 л. - для ТЗ з вантажопідємністю до 5 т включно, від 0 до 150 л. - для ТЗ з вантажопід`ємністю до 12 т включно, від 0 до 250 л. - для ТЗ вантажопід`ємністю від 12 т. Якщо при поверненні ТЗ з рейсу залишок пального в бакові ТЗ виконавця буде відрізнятися від зазначених показників, Замовник розцінюватиме даний факт як зловживання паливною карткою та матиме право застосувати до виконавця санкції згідно п.6.7. договору.

За умовами пункту 6.7. договору, у випадку порушення виконавцем вимог п.п.3.8, 4.1.20.1. даного договору він відшкодовує замовнику збитки в розмірі повної вартості пального, що було використано не для потреб замовника та додатково сплачує замовнику штраф в розмірі 20% від вартості неправомірно використаного палива .

Цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 04.03.2020 року (пункт 9.1. договору).

Якщо за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення дії договору жодна із сторін не вимагатиме його припинення, договір вважається продовжений на кожний наступний строк дії на тих самих умовах без обмеження кількості пролонгацій (пункт 9.2. договору).

Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (пункт 9.3. договору).

Зобов`язання сторін, що виникли в період дії даного договору, але не були виконані на момент припинення його дії, продовжують діяти після припинення даного договору до повного виконання таких зобов`язань сторонами, якщо інше не передбачено відповідним додатковим договором до даного договору (пункт 9.4. договору).

Договір з додатками підписано представником замовника та виконавцем. Підпис замовника скріплено печаткою Товариства.

04.03.2019 між фізичною особою - підприємцем Сегодня Віталієм Олександровичем (виконавець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (замовник, позивач) укладений підписано Додаток №1 «Інформація про ТЗ».

За твердженнями позивача фізична особа-підприємець Сегодня В.О. у період з 01.05.2019 по 31.07.2020 надавав ТОВ «Нова Пошта» на підставі договору послуги з перевезення вантажів, використовуючи паливні матеріали АЗС «ВОГ» за паливною карткою № НОМЕР_2 , які він отримував у замовника цих послуг.

Між фізичною особою-підприємцем Сегодня В.О. та ТОВ «Нова Пошта» було проведено звірку використаного пального та складено зведені подорожні листи за періоди 01-30.04.2019; 01-31.05.2019; 01-31.08.2019; 01-30;09.2019; 01-31.10.2019; 01-30.11.2019; 01-31.07.2020, згідно яких встановлено об`єм перевищеного залишку пального, які підписані виконавцем без заперечень.

До матеріалів справи додані копії зведених подорожніх листів за період 01-30.04.2019; 01-31.05.2019; 01-31.08.2019; 01-30;09.2019; 01-31.10.2019; 01-30.11.2019; 01-31.07.2020.

Вказане стало підставою для звернення ТОВ «Нова Пошта» до суду із позовом до Сегодня В.О. про стягнення заборгованості: 18612,36 грн.. - збитки в розмірі повної вартості пального, що було використано не для потреб замовника та 3722,47грн. - штраф. Детальний розрахунок збитків в розмірі повної вартості пального, що було використано не для потреб замовника та штрафу відображено позивачем у позовній заяві. При цьому у прохальній частині позову позивач просить суд стягнути заборгованість у розмірі 22 332,50 грн.

Отже, предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача грошових коштів, які становлять збитки в розмірі повної вартості пального, що було використано не для потреб замовника та штрафу в розмірі 20% від вартості неправомірно використаного палива, які відповідач відмовився сплатити у добровільному порядку. Право на стягнення збитків та штрафу позивач пов`язує з порушенням відповідачем умов договору про надання послуг № 3 від 04.03.2019. При цьому порушення відповідачем умов договору пов`язується позивачем безпосередньо з наданням відповідачем обумовлених цим договором послуг.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України (далі за текстом рішення - ГК України) передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

За змістом статей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 218 ГК України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно зі статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

В силу статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами частини першої статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов`язання за договором про надання послуг від 04.03.2019, проте відповідачем в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним договором, а саме з порушенням умов пункту 3.8. зазначеного договору, було використано пальне для задоволення власних потреб, а не для виконання завдань з перевезень вантажу відповідно до прийнятих від позивача завдань.

У зв`язку із цим позивач на підставі пункту 6.7. договору нарахував збитки в розмірі повної вартості пального, що було використано не для потреб замовника та штраф в розмірі 20% від вартості неправомірно використаного палива.

Матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем умов п.3.8 договору про надання послуг, а тому нарахування 18612,36 грн.. - збитків в розмірі повної вартості пального, що було використано не для потреб замовника та 3722,47грн. - штрафу є правомірним.

Заперечення відповідача щодо детального розрахунку збитків в розмірі повної вартості пального, що було використано не для потреб замовника та штрафу відображеного позивачем у позовній заяві у матеріалах справи відсутні.

Оскільки факт наявності вказаної заборгованості відповідачем не спростовано та в добровільному порядку відповідачем заборгованість не сплачена, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню на підставі встановлених обставин та матеріалів справи.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 236-238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" м. Київ, до ОСОБА_1 Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський, про стягнення 22332,50 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (03026, місто Київ, Столичне шосе, будинок 103, корпус 1, поверх 9; ) заборгованість у розмірі 22 332,50 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2481грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Повне рішення складено 17.08.2022 р.

Суддя І.В.Заярнюк

Віддруковано у 3 примірниках:

1- до справи,

2- позивач ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідач АДРЕСА_1

- рекомендованим листом з повідомленням про вручення.