ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2022 р. Справа№ 910/20879/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Добрицька В.С.

учасники справи:

від позивача: Телющенко В.П.

від відповідача: Гонтарєв Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2022

у справі №910/20879/21 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Перший експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7"

про стягнення 484 002,42 грн

УСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Перший експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" про стягнення 484 002,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №6-ПО від 14.09.2021 в частині оплати за користування орендованою технікою.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.03.2022 у справі №910/20879/21 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" (02002, м. Київ, вул. Є. Сверстюка, 4А, оф. 207/2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" (04070, м. Київ, вул. П. Сагайдачного, 12; ) 484 002 грн 42 коп. основного боргу 7 260 грн 04 коп. витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав свої обов`язки за договором у повному обсязі та передав відповідачу в оренду майно, передбачене договором. Відповідач, у порушення взятих на себе на умовах п.5.3 договору та ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язань, не виконав наявний обов`язок щодо оплати за оренду майна в розмірі 484 002,42 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд в задоволені позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Перший експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги відповідач зазначав, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального и процесуального права.

Зокрема, відповідач зазначав, що не був обізнаний про існування даної справи, оскільки на адресу відповідача не надходила ухвала суду про відкриття провадження у справі, і на переконання відповідача, обставини щодо належності повідомлення відповідача, які наведені в оскаржувану рішенні не відповідають обставинам справи.

Також, відповідач зазначав, що судом першої інстанції не були дослідженні всі обставини справи, а саме виникнення заборгованості за Договором оренди, причини несплати коштів за вищеуказаним договором, причинно-наслідкового зв`язку між настанням заборгованості у Товариства перед позивачем та тривалим систематичним порушенням договірних зобов`язань. Оскільки на переконання відповідача, саме дії Підрядника, Генерального підрядника та Замовника робіт, задіяних на об`єкті «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві» з невиконання договірних зобов`язань знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із виникненням заборгованості Товариства перед позивачем.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" у справі №910/20879/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/20879/21. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2022 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/20879/21.

22.06.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/20879/21.

Ухвалою суду від 27.06.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2022 у справі №910/20879/21 залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині, шляхом звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку.

05.07.2022 апелянт подав заяву про усунення недоліків з додатками, а саме, надав суду заяву про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2022 у справі №910/20879/21 - задоволено. Поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2022 у справі №910/20879/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2022 у справі №910/20879/21. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" призначити на 10.08.2022.

Позивач у своєму відзиві на апеляційну скаргу просив суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування свого відзиву позивач зазначав, що судом першої інстанції належним чином установлені обставини, які підлягають установленню на підставі належних та допустимих доказів, а саме: факт наявності підстав виникнення заборгованості (договір та акт приймання-передачі), наявність документального підтвердження суми заборгованості (щомісячні акт) та факт невиконання грошових зобов`язань в установлений договором строк.

Причини виникнення заборгованості не мають значення у цій справі, оскільки Договором №6-ПО не установлено залежність виконання умов цього Договору Відповідачем від виконання умов інших договорів контрагентами відповідача.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

З матеріалів господарської справи убачається наступне, що 14.09.2020 між Приватним акціонерне товариство "Перший експедиційний загін підводних та гідротехнічних робіт" (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" (орендар) було укладено договір оренди №6-ПО (далі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове користування транспортний засіб з екіпажем та сплачує орендодавцеві орендну плату в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.4.3 договору техніка вважається переданою орендодавцем і прийнятою орендарем з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Так, позивачем було передано в оренду відповідачу транспортний засіб - баржа-площадка з ДЕК-251, що підтверджується актом прийому-передачі техніки від 23.09.2020.

Згідно з п.5.1 договору техніка передається в оренду на строк до 31.03.2021.

31.03.2021 відповідачем було повернуто позивачу вищевказану техніку, на підтвердження чого сторонами було підписано акт прийому-передачі техніки від 31.03.2021.

За умовами п.6.1 договору розмір орендної плати за користування технікою становить 4000,02 грн. за одну добу оренди.

Відповідно до п.6.2 договору відповідач сплачує орендодавцю орендну плату на підставі рахунку - фактури.

Відповідач сплачує орендну плату шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок позивача п.6.3 договору).

Відповідно до п.5.5 договору сторони щомісячно до 5 числа, наступного за звітним, складають акт передачі-приймання наданих послуг оренди, який підписується уповноваженими представниками сторін.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 березня 2021 року, а в частині оплати орендної плати, пені та штрафів до повного виконання зобов`язань (п.9.1 договору).

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір оренди № 6-ПО від 14.09.2020 як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків з оренди майна.

Позивач стверджує, що ним у період з 23.09.2020 по 31.03.2021 включно було передано згідно Договору в орендне користування відповідачу техніку.

За умовами п.6.5 договору сторони погодили за фактом прийняття щомісячно до 5 числа, наступного за звітним, складати акт передачі-приймання наданих послуг оренди, який підписується уповноваженими представниками сторін.

Так, акти надання послуг №149 від 31.12.2020, №16 від 31.01.2021, №33 від 28.02.2021, №50 від 31.03.2021 підписані сторонами.

При цьому, матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача з претензіями щодо якості орендованої техніки та вартості наданих послуг з оренди техніки.

Ураховуючи вищенаведені обставини суд дійшов висновку, що позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі та передав відповідачу в оренду майно, передбачене договором.

Звертаючись із позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" зазначало, що за період з 01.12.2020 по 31.03.2021 позивачем було нараховано відповідачу за користування орендованим майном 484 002,42 грн, проте відповідач в порушення обумовлених договірних зобов`язань не сплатив на користь позивача вартість оренди в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем на суму 484 002,42 грн, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України установлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.6.3 договору орендна плата за користування технікою сплачується орендарем на поточний рахунок орендодавця.

Судом було установлено, що позивачем надано відповідачу в орендне користування обладнання у період з 01.12.2020 по 31.03.2021 включно, загальну сума оренди за цей період склала 484 002,42 грн.

Наразі, матеріали справи містять докази повернення техніки відповідачем позивачу з орендного користування.

З матеріалів справи убачається, що позивач 19.07.2021 направляв на адресу відповідача претензію за №24 з вимогою сплатити заборгованість в сумі 6045 003,02 грн.

Також 30.09.2021 позивач направляв на адресу відповідача претензію за №20 з вимогою сплатити борг в сумі 484 002,42 грн. Дана претензія залишена відповідачем без задоволення та відповіді.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що строк оплати у відповідача настав з урахуванням приписів ст. 530 Цивільного кодексу України.

З урахуванням вищенаведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач, у порушення взятих на себе на умовах п.5.3 договору та ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язань, не виконав наявний обов`язок щодо оплати за оренду майна в розмірі 484 002,42 грн.

Будь-яких доказів про сплату вказаної заборгованості в матеріалах справи не міститься.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" у апеляційній скарзі на те, що підставами не виконання Договору оренди є причинно-наслідковий зв`язок, а саме дії Підрядника, Генерального підрядника та Замовника робіт, задіяних на об`єкті «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві» судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги та є необґрунтовані, оскільки умовами Договору №6-ПО чітко визначено сторони договору, умови та спосіб виконання договору. З умов Договору оренди не убачається залежність виконання умов цього договору відповідачем від виконання умов інших договорів контрагентами відповідача.

Беручи до уваги установлені судом обставини, колегія суддів дійшла, що відповідачем були порушені зобов`язання, обумовлені договором оренди № 6-ПО від 14.09.2020, та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому вимога позивача про стягнення суми заборгованості в розмірі 484 002,42 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо посилання відповідача у апеляційній скарзі щодо необізнаності про існування даної справи, оскільки на адресу відповідача не надходила ухвала суду про відкриття провадження у справі, колегія суддів зазначає наступне.

У матеріалах справи наявне повернення поштового відправлення (ухвали суду від 10.01.2022) під №012, де зазначено, що 13.01.2022 дане відправлення було вкладено в абонентську скриньку. Судом поштове відправлення було направлено на адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7": м. Київ, вул. Є Сверстюка, буд. 4-А, офіс 207/2. Зазначена адреса міститься у відомостях ЄДРПОУ, отже судом першої інстанції було дотримано норми процесуального права стосовно належного повідомлення учасників справи та про вчинення судом процесуальної дії. Крім того колегія суддів зазначає, що звертаючись до суду апеляційної інстанції із скаргою про перегляд рішення суду першої інстанції відповідач зазначав антологічну адресу. На переконання суду апеляційної інстанції, підстава, на яку посилається відповідач у своїй апеляційній скарзі є необґрунтованою і яка сталася не з вини суду.

Щодо доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7", наведених у апеляційній скарзі, про невмотивованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, слід зазначити наступне.

Європейський суд з прав людини у справах "Руїс Торіха проти Іспанії", "Суомінен проти Фінляндії", "Гірвісаарі проти Фінляндії" неодноразово наголошував на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Зміст оскаржуваного судового рішення містить підстави та нормативне обґрунтування, з яких виходив суд, дійшовши висновків про задоволення позову, тому твердження скаржника про їх невмотивованість є безпідставними.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2022 у справі №910/20879/21 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7".

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2022 у справі №910/20879/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2022 у справі №910/20879/21 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2022 у справі №910/20879/21.

4. Витрати по сплаті судового збору покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпідводбуд-7.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 15.08.2022.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран