УХВАЛА

15 серпня 2022 року

м. Київ

cправа № 910/3867/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Краснова Є.В., Уркевича В.Ю.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" та ОСОБА_1 про відвід суддів Мачульського Г.М., Краснова Є.В., Уркевича В.Ю.

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс»

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 та рішення Господарського суду Полтавської області від 17.09.2019

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пермус»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс»,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Тишко Ірини Олександрівни, Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом скасування рішення про державну реєстрацію права власності, скасування державної реєстрації прав та зобов`язання поновлення відомостей у державному реєстрі речових прав,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2022 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Пермус" та ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Мачульського Г.М., Краснова Є.В., Уркевича В.Ю. у розгляді справи.

Відповідно до частини 7 статті 39 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) питання про відвід вирішується невідкладно.

Розгляд вказаної заяви здійснено 15.08.2022 оскільки суддя Краснов Є.В. 12.08.2022 перебував у відпустці згідно з наказом голови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.08.2022 № 73-кв, а 13 та 14 серпня 2022 року були вихідними днями.

Заявники зазначають, що у них існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Мачульського Г.М., Краснова Є.В., Уркевича В.Ю. при розгляді касаційної скарги відповідача, а тому є підстави, передбачені п.5 ч.1 ст. 35 ГПК України, для відводу цієї колегії суддів.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 35 ГПК України.

Відповідно до правил, установлених цією статтею, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 2 цієї статті визначено, що, суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Згідно частини 3 вказаної статті до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до частини 4 зазначеної статті незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За змістом статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Заявляючи відвід суддям Мачульському Г.М., Краснову Є.В., Уркевичу В.Ю, заявники, посилаючись на пункти 3, 5 частини першої статті 35 ГПК України, зазначають про хід судового розгляду справи, неодноразово вказуюють свої оціночні судження про упередженість суддів та їх доброчесність.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010 для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Оцінивши доводи заявників, які на їх думку, викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності вище зазначених суддів, Суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних підстав, які б викликали обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суддів, оскільки ці доводи є оціночними судженнями і ґрунтуються виключно на припущеннях.

Колегія суддів звертає увагу заявників на те, що процесуальний закон зобов`язує учасників справи виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини 2 статті 42 ГПК України), а суд - вживати заходів для запобігання зловживанню учасниками судового процесу процесуальними правами (частина 4 статті 43 ГПК України).

Зміст заявленого відводу вказує на очевидну неповагу до суду, суперечить основним засадам (принципам) господарського судочинства і виходить за межі нормальної, коректної та легітимної критики у розумінні як національного законодавства, так і Європейського суду з прав людини, практика якого є джерелом права (ухвали ЄСПЛ щодо прийнятності у справах: "Ржегак проти Чеської Республіки" від 14.05.2004, заява №67208/01; "Дюрінже та Грандж проти Франції" від 04.02.2003, заяви № 61164/00 і №18589/02; "Guntis Apinis проти Латвії" від 20.09.2011, заява № 46549/06).

Зважаючи на викладене, Суд наголошує заявникам на необхідності добросовісного користування процесуальними правами і неприпустимості їх зловживанням.

Встановивши відсутність підстав для відводу суддів Мачульського Г.М., Краснова Є.В., Уркевича В.Ю., установлених статтею 35 ГПК України, Суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

На виконання частини 3 статті 39 ГПК України Суд, встановивши необґрунтованість заявленого відводу, дійшов висновку про передання заяви про відвід у цій справі для визначення судді за допомогою автоматизованої системи документообігу суду.

Керуючись статтями 35, 39, 234, 235 ГПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати необґрунтованим відвід, заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Пермус" та ОСОБА_1 суддям Мачульському Г.М., Краснову Є.В., Уркевичу В.Ю. у справі № 910/3867/19.

Передати справу № 910/3867/19 на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід суддів Мачульського Г.М., Краснова Є.В., Уркевича В.Ю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді Є.В. Краснов

В.Ю. Уркевич