РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.08.2022Справа № 910/4033/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар - Роз"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червонозоряний, 4-Г"

про стягнення 7.659,01 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар - Роз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червонозоряний, 4-Г" про стягнення 7.659,01 грн, з яких: 7.153,28 грн основної заборгованості за надані в лютому 2022 року послуги з вивезення твердих побутових відходів за Договором №2/4128-Ж-21 від 01.02.21., 246,94 грн пені, 221,75 грн інфляційних втрат та 37,04 грн 3 % річних, нарахованих у зв`язку з порушенням відповідачем умов цього Договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.22. відкрито провадження у справі № 910/4033/22, встановлено, що справа є малозначною, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Копію вказаної ухвали відповідач отримав 20.06.22., що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, однак правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.02.21. між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 2/4128-Ж-21 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів (далі - Договір).

Відповідно до п. п. 3.1., 3.2. Договору, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.21. дія Договору продовжується (пролонгується) на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення його дії однією зі сторін не буде заявлено про відмову від Договору.

Пунктом 5.5. Договору встановлено обов`язок відповідача до 25 числа місяця, що наступає за розрахунковим, оплачувати вартість наданих послуг у розрахунковому місяці в повному обсязі.

Згідно з п. 4.2. Договору, в разі неотримання Акту надання послуг та рахунку-фактури станом 15 число поточного місяця за попередній (розрахунковий) місяць, замовник зобов`язаний протягом 2 днів повідомити про це перевізника. В іншому випадку вважається, що акт надання послуг та рахунок-фактура отримані замовником.

Пунктом 5.6. Договору передбачено, що в разі непідписання Акту надання послуг протягом трьох днів та відсутності зауважень і претензій щодо наданих послуг, Акт надання послуг вважається підписаним та підлягає сплаті.

У лютому 2022 року позивачем було надано відповідачу послуги за Договором на суму 7.153,28 грн, про що позивачем складено Акт надання послуг № 2479 від 28.02.22.

19.04.22. позивач направив відповідачу акт надання послуг № 2479 від 28.02.22., акт звірки взаєморозрахунків та рахунок на оплату наданих послуг у лютому 2022 року, проте відповідач зазначене поштове відправлення не отримав, вартість наданих позивачем послуг у лютому 2022 року не оплатив, що зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини 2 цієї статті визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг у лютому 2022 року за Договором на суму 7.153,28 грн. Позивачем зазначена сума не сплачена, доказів відсутності даного боргу до суду не надано.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 7.153,28 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У зв`язку з невиконання відповідачем зобов`язань з оплати наданих позивачем послуг у вказаний період, позивачем також нараховано та пред`явлено до стягнення 246,94 грн пені, 221,75 грн інфляційних втрат та 37,04 грн 3 % річних.

Відповідно до п. 6.5. Договору сторони погодили, що у разі затримки оплати наданих послуг замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За частинами 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України під штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 ст. 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки сум пені, інфляційних втрат та 3% річних, суд встановив їх правильність та арифметичну вірність, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 246,94 грн пені, 221,75 грн інфляційних втрат та 37,04 грн 3 % річних підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та не спростованими належним чином в установленому законом порядку відповідачем, а відтак підлягають задоволенню повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червонозоряний, 4-Г" (03037, місто Київ, проспект Червонозоряний, будинок 4-Г; ідентифікаційний код 38855291) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар - Роз" (02099, місто Київ, вулиця Зрошувальна, будинок 15; ідентифікаційний код 21701113) 7.153 (сім тисяч сто п`ятдесят три) грн 28 коп. заборгованості, 246 (двісті сорок шість) грн 94 коп. пені, 221 (двісті двадцять одну) грн 75 коп. інфляційних втрат, 37 (тридцять сім) грн 04 коп. 3 % річних та 2.481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко