16.08.2022Справа № 910/3499/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши
заяву Фізичної особи-підприємця Зарудніцького Олега Сергійовича про розподіл судових витрат у справі
за позовом Фізичної особи-підприємця Зарудніцького Олега Сергійовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька фармацевтична компанія"
про стягнення 170 844,73 грн,
Фізична особа-підприємець Зарудніцький Олег Сергійович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька фармацевтична компанія" про стягнення 170 844,73 грн.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач повністю не виконав свої грошові зобов`язання за договором підряду.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/3499/22 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.07.2022 у справі № 910/3499/22 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька фармацевтична компанія" на користь Фізичної особи-підприємця Зарудніцького Олега Сергійовича: 152 915,30 грн - суму основного боргу, 2 772,65 грн - 3 % річних, 15 156,78 грн - інфляційні втрати та 2 562,67 грн - судового збору.

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Фізичної особи-підприємця Зарудніцького Олега Сергійовича про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача 17 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька фармацевтична компанія" надійшли заперечення проти заяви позивача про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина 2 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та в тому самому порядку, що й судове рішення, протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Дане додаткове рішення ухвалюється судом з урахуванням необхідності надання всім учасникам справи можливості надання своїх заперечень та пояснень щодо розподілу судових витрат, та з урахуванням перебування судді Кирилюк Т.Ю. у відпустці.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.04.2022 між позивачем та адвокатом Стратілатовим Костянтином Геннадійовичем (далі - Адвокат) було укладено Договір про надання адвокатських послуг (правничої допомоги).

Наявність у Адвоката права на зайняття адвокатською діяльністю підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва від 18.04.2018 серії ЧК № 000904.

Угодою про вартість послуг за надання правової допомоги від 29.04.2022 позивач та Адвокат погодили, що робота (послуги) з надання правової (професійної правничої) допомоги у спорі з відповідачем про стягнення коштів за договором підряду на виконання ремонтних робіт від 23.02.2021 оплачуються позивачем у розмірі 17 000,00 грн у строк до 31.05.2022.

Наявною в матеріалах справи копією фіскального чеку підтверджується сплата позивачем Адвокату 17 000,00 грн 04.05.2022.

До дати ухвалення рішення у даній справі, 27.06.2022 до суду від позивача надійшли: детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатом у справі № 910/3499/22, та акт приймання-передачі наданих послуг від 20.06.2022 на суму 17 000,00 грн.

Відтак, судом встановлено, що позивачем належним чином доведено понесення ним при розгляді даної справи судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17 000,00 грн.

Відповідач у своїх запереченнях просить суд відмовити в задоволенні заяви позивача про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на їх неспівмірність, а також на відсутність у позовній заяві попереднього (орієнтовного) розрахунку таких витрат та відсутність у договорі від 29.04.2022 порядку обчислення вартості послуг Адвоката.

Суд відхиляє як такі, що не відповідають дійсності, заперечення відповідача щодо відсутності у позовній заяві попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на оплату послуг адвоката та відсутність у договорі від 29.04.2022 порядку обчислення вартості відповідних послуг. Такі доводи відповідача спростовуються текстом позовної заяви, наявними в матеріалах справи копіями Договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 29.04.2022 та Угоди про вартість послуг за надання правової допомоги від 29.04.2022.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, задоволення позову в повному обсязі, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, предмет та ціну позову, незначну складність справи, суд вважає розмір заявлених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 17 000,00 грн співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, обсягом фактично наданих адвокатом послуг (виконаних робіт), предметом позову та значенням справи для сторони.

Доводи відповідача щодо неспівмірності таких витрат суд відхиляє як необґрунтовані та безпідставні. При цьому суд не вбачає підстав для зменшення розміру таких судових витрат позивача.

Наявне в запереченнях відповідача клопотання про відкладення вирішення питання про ухвалення додаткового рішення до повернення матеріалів справи з суду апеляційної інстанції суд відхиляє як необґрунтоване та безпідставне, у зв`язку із відсутністю на час ухвалення додаткового рішення відповідного запиту від суду апеляційної інстанції щодо направлення справи № 910/3499/21.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати на професійну правничу допомогу покладаються в разі задоволення позову на відповідача.

Відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька фармацевтична компанія" (02064, місто Київ, проспект Маяковського Володимира, будинок 70, приміщення 240, ) на користь Фізичної особи-підприємця Зарудніцького Олега Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк