ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18 серпня 2022 року Справа № 912/673/22
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Колісник Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" від 08.08.2022 №б/н про стягнення судових витрат з відповідача у справі № 912/673/22
про стягнення 603 369,86 грн,
від позивача - участі не брали;
від відповідача - участі не брали.
До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баутех Плюс" про стягнення 603 369,86 грн, з яких: 500 000,00 основного боргу, 50 520,55 грн пені, 7 849,31 грн 3% річних та 45 000,00 грн інфляційне збільшення, з покладенням на відповідача судових витрат.
Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, доданого до позовної заяви, витрати на професійну правничу допомогу складають 50 000,00 грн.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 04.08.2022 №912/673/22 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Баутех Плюс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" заборгованість у розмірі 575 331,84 грн, з яких 500 000,00 грн - сума основного боргу, пеня - 22 482,53 грн, 7 849,31 грн - три проценти річних, 45 000,00 грн - інфляційне збільшення боргу, а також 8 629,70 грн сплаченого судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Представником позивача 04.08.2022 в судовому засіданні до закінчення судових дебатів заявлено про подачу доказів на підтвердження розміру судових витрат в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи викладене, господарський суд при ухваленні рішення від 04.08.2022 призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 18.08.2022 на 11:00 год та встановив позивачу строк для подачі до суду доказів щодо розміру понесених ними витрат на професійну правничу допомогу.

10.08.2022 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" надійшла заява від 08.08.2022 №б/н про стягнення судових витрат з відповідача, в якій міститься вимога про стягнення з відповідача 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

До поданої заяви додано звіт від 29.07.2022 №1 про виконану Адвокатським бюро роботу (надані послуги) та витрачений час відповідно до Договору про надання правової допомоги №22/215; рахунок-фактуру від 29.07.2022 №1 на оплату юридичних послуг на суму 50 000,00 грн; платіжне доручення від 05.08.2022 №1068 про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" Адвокатському бюро "Горецький і партнери" 50 000,00 грн за оплату професійної правничої допомоги; акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05.08.202 №1.

17.08.2022 на електронну пошту господарського суду (з КЕП) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" надійшло клопотання від 17.08.2022 № б/н про розгляд заяви від 08.08.2022 №б/н про стягнення судових витрат з відповідача без участі представника позивача. Заяву про стягнення судових витрат підтримує в повному обсязі.

У судовому засіданні 18.08.2022 представники сторін участі не брали.

Господарський суд враховує, що позивачем дотримано строк подання доказів щодо розміру понесених витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

Розглядаючи в судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" від 08.08.2022 №б/н про стягнення судових витрат з відповідача, господарський суд враховує наступне.

Положеннями ст. 221 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Положеннями статті 123 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Зазначеної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18.

Крім того, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Зазначеної позиції дотримується Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначеної позиції дотримується Великої Палати Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04); у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, зазначив, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом.

Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але і враховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи вказане питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення заявлених витрат, у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим.

Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат. Стягнення заявленої суми має співвідноситися із виконаною роботою щодо представництва інтересів у суді.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" (Клієнт) та Адвокатським бюро "Городецький і партнери" (Адвокатське бюро) укладено Договір №22/215 про надання правової допомоги (далі - Договір №22/215), відповідно до умов п. 1.1. якого Адвокатське бюро зобов`язується надавати правову (професійну правничу) допомогу Клієнту, а саме: проводити в інтересах та від імені Клієнта всі необхідні дії) пов`язані із стягненням заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Баутех Плюс" () за Договором поставки спеціальної техніки від 02.04.2021 №22, а також пені, трьох процентів річних та інфляційного збільшення боргу.

Згідно п. 1.2 Договору №22/215 інтереси Клієнта можуть представляти адвокат Горецький Олег Васильович, адвокат Старовойтова Дарина Андріївна, адвокат Шевченко Микола Миколайович, адвокат Святюк Святослав Павлович, адвокат Щеннікова Ганна Олегівна, адвокат Литвиненко Сергій Сергійович, адвокат Ігнатенко Олександр Олександрович.

Відповідно до п. 2.3.-2.5. Договору №22/215 Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокатському бюро винагороду за надану правову допомогу відповідно до умов (в розмірі, строку та порядку), передбачених цим Договором. Клієнт самостійно оплачує судовий збір за подання позовних заяв (заяв, апеляційних скарг, касаційних скарг), авансові внески у виконавчих провадженнях (за необхідності), оплату поштових відправлень. У випадку, якщо витрати, передбачені п. 2.4. цього Договору здійснені Адвокатським бюро, Клієнт зобов`язаний компенсувати їх в повному обсязі.

За умовами п. 3.1., 3.2., 3.5.-3.7. Договору №22/215 гонорар є формою винагороди Адвокатському бюро за здійснення захисту, представництва інтересів та надання інших видів правової (професійної правничої) допомоги Клієнту. Розмір гонорару, який Клієнт має сплатити Адвокатському бюро за надання правової (професійної правничої) допомоги під час розгляду справи в суді першої інстанції становить 50 000, 000 грн. Підставою оплати гонорару є наступні документи: 1) звіт про виконану АДВОКАТСЬКИМ БЮРО роботу та витрачений час; 2) рахунок-фактура. Клієнт зобов`язаний сплатити гонорар Адвокатському бюро в строк, який не перевищує 3 (три) робочих дня з моменту отримання КЛІЄНТОМ рахунку-фактури за реквізитами, вказаними у розділі 7 цього Договору. Після складення звіту про виконану роботу та оплати Клієнтом гонорару між сторонами складається акт приймання-передачі послуг.

В п. 5.1 Договору №22/215 вказано, що він вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами і діє 1 (один) рік з моменту його підписання.

29.07.2022 Адвокатським бюро підготовлено звіт від 29.07.2022 №1 про виконану роботу (надані послуги) та витрачений час відповідно до Договору, у відповідності до якого станом на 29.07.2022 Адвокатським бюро виконано наступну роботу (надано послуги):

- здійснено аналіз наявних документів по справі; надано Клієнту усні консультації у справі; підготовлено досудові вимоги про стягнення заборгованості, направлено на адресу боржника (відповідача) - 4 години;

- складено позовну заяву про стягнення заборгованості, здійснено розрахунок заборгованості з урахуванням трьох процентів річних та пені; здійснено розрахунок суми судового збору; підготовлено копії документів, необхідних для подачі позовної заяви до суду, завірено належним чином, направлено позов до Господарського суду Кіровоградської області засобами поштового зв`язку; підготовлено копію позовної заяви з доданими до неї документами для відповідача, направлено позовну заяву засобами поштового зв`язку на адресу відповідача - 8 годин;

- складено клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, підготовлено копії документів, завірено належним чином, направлено клопотання про приєднання доказів на адресу відповідача та до Господарського суду Кіровоградської області засобами поштового зв`язку - 2 години;

- складено та направлено на адресу суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду - 1 година;

- складено звіт, рахунок-фактуру - 1 година;

Окрім того, планується участь адвоката Старовойтової Д.А. в судовому засіданні 04.08.2022.

Станом на 29.07.2022 року Адвокатським бюро витрачено 16 годин на надання правової (професійної правничої) допомоги відповідно до умов Договору, вартістю 50 000,00 грн.

29.07.2022 Адвокатським бюро складено рахунок-фактуру №1 Товариству з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" на оплату юридичних послуг на суму 50 000,00 грн.

05.08.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" сплачено Адвокатському бюро гонорар в розмірі 50 000,00 грн згідно платіжного доручення від05.08.2022 №1068.

05.08.2022 року між Клієнтом та Адвокатським бюро складено та підписано Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 05.08.202 №1.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме представником позивача складені та підписані наступні документи: позовна заява від 03.06.2022 №б/н, клопотання про приєднання доказу до матеріалів справи від 23.06.2022 №б/н, клопотання про відкладення розгляду справи від 23.06.2022 №б/н, клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції від 15.07.2022 №б/н, всі копії документів завірені представником позивача.

Крім того, в матеріалах справи міститься ордер серії АІ №1235127 від 31.05.2022 та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №5752/10 від 08.07.2016 на Старовойтову Д.А.

За приписами статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності ввід конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18.

Судом враховано, що суму гонорару за Договором №22/215 визначено саме у фіксований спосіб - 50 000,00 грн, позивач не зобов`язаний посилатися на час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №924/447/18.

Крім того, суд зазначає, що так як сторони дійшли згоди встановити фіксований розмір гонорару адвоката, то надання детального опису робіт не є обов`язковим, оскільки фіксований розмір адвокатських витрат не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого адвокатом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі №922/2869/19 Верховний Суд вказав, що "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". За таких обставин, колегія суддів у справі №922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовувати.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/7520/20.

Детально проаналізувавши надані позивачем докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням матеріалів справи, суд вважає, що витрати в сумі 50 000,00 грн є непропорційними до предмета спору, наданим обсягом послуг та витраченим часом на їх надання.

Слід зазначити, що справу № 912/673/22 у зв`язку з її незначною складністю, за клопотанням позивача було призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. З урахуванням обсягу та характеру доказів у ній, кількості сторін, справа по своїй суті не є складною і як наслідок - не потребувала пошуку та вивчення адвокатом позивача значної кількості судової практики та приписів діючого законодавства України зі спірного питання для складання позовної заяви.

Також суд враховує, що відповідачем під час вирішення даного спору жодних заяв по суті справи (відзив на позовну заяву, заперечення) подано не було, отже, у позивача в особі його представника не було потреби у додатковому витрачанні часу на підготовку відповідей на них (відповідь на відзив).

Виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець, тривалість розгляду справи, заявлені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн не є пропорційними до предмета спору, оскільки справа не є складною, ціна позову 603 369,86 грн.

Господарський суд ставить під сумнів обґрунтованість наданих послуг та визначення часу для їх надання в рамках цієї справи, з врахуванням часткового задоволення позову, тому вважає пропорційним розміром витрат на оплату професійної правничої допомоги до предмета спору з урахуванням обставин та результату розгляду даної справи - 20 000,00 грн.

Разом з цим, за змістом п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволення позову всі судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково (95,35% задоволених позовних вимог), витрати позивача на професійну правничу допомогу покладається на відповідача у сумі 19 070,00 грн.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" від 08.08.2022 №б/н про стягнення судових витрат з відповідача у справі № 912/673/22 підлягає частковому задоволенню, до стягнення з позивача на користь відповідача належать 19 070,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 123, 126, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" від 08.08.2022 №б/н про стягнення судових витрат з відповідача задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Баутех Плюс" (25028, м. Кропивницький, вул. Героїв України, буд. 8, кв. 140, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс" (03142, м. Київ, пр. Палладіна Академіка, буд. 22, оф. 208, ) 19 070,00 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення надіслати представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Майнінг Сервіс", адвокату Старовойтовій Д.А. (на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 ); Товариству з обмеженою відповідальністю "Баутех Плюс" (25028, м. Кропивницький, вул. Героїв України, буд. 8, кв. 140).

Повний текст додаткового рішення підписано 18.08.2022.

Суддя О.Л. Бестаченко