ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2022 року Справа № 924/233/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Бучинська Г.Б.

при секретарі судового засідання Мельникова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Аро Україна" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 11 квітня 2022 року по справі №924/233/21 (суддя - О.Д.Вибодовський)

час та місце ухвалення: 11 квітня 2022 року; м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1; вступна і резолютивна частина проголошена о 10:45 год; повний текст рішення складено 15 квітня 2022 року

за позовом ТОВ "Вінницяагропроектбуд"

до ТОВ "Суффле Аро Україна"

про визнання фінансової аграрної розписки від 13 травня 2020 року припиненою у зв`язку із її виконанням (перегляд рішення за нововиявленими обставинами)

за участю представників сторін:

від Позивача - не з`явився;

від Відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницяагропроектбуд" (надалі Позивач) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Аро Україна" (надалі Відповідач) про:

· визнання фінансової аграрної розписки від 13 травня 2020 року, нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. 13 травня 2020 року зареєстрованої в реєстрі за № 667, припиненою у зв`язку із її виконанням;

· визнання зобов`язання Позивача перед Відповідачем за фінансовою аграрною розпискою від 13 травня 2020 року, що нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. та зареєстрована в реєстрі за № 667, припиненими з 25 листопада 2020 року у зв`язку із повним виконанням;

· зобов`язання Відповідача повернути Позивачу фінансову аграрну розписку від 13 травня 2020 року, що нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. та зареєстрована в реєстрі за № 667, з відміткою «Виконано» та скріпленням підписом Відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилався на те, що 25 листопада 2020 року на виконання своїх зобов`язань за Договором 2018 та за Договором-2019, забезпечених Аграрною розпискою, Позивачем було сплачено на банківський рахунок Відповідача залишок суми боргу в розмірі 2523201 грн 10 коп., що підтверджується банківським платіжним дорученням №2331 від 25 листопада 2020 року. Позивач вважає, що Аграрна розписка є припиненою у зв`язку із її виконанням, однак Відповідач свій обов`язок не виконав, напис «Виконано» на Аграрній розписці не проставив, підписом її не скріпив та не повернув її Позивачу.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2021 року в позові відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 жовтня 2021 року вказане рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду касаційну скаргу Позивача залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2021 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 924/233/21 залишено без змін.

На адресу Господарського суду Хмельницької області 29 березня 2022 року надійшла заява Позивача про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2021 року по справі № 924/233/21 за нововиявленими обставинами (том 3, а.с. 115-117).

Вказана заява обґрунтована тим, що Аграрна розписка у частині безумовного грошового зобов`язання Позивача сплатити Відповідачу грошову суму у розмірі 2 574 053 грн 90 коп. є недійсною та у останнього відсутнє право на стягнення даної суми коштів з Позивача, що підтверджено рішенням Господарського суду Хмельницької області від 11 лютого 2022 року по справі №924/1129/21, яке набрало законної сили 11 березня 2022 року.

Позивач у заяві вказує, що з огляду на положення статті 236 Цивільного кодексу України, ця обставина існувала як на момент ухвалення Господарським судом Хмельницької області рішення у справі №924/233/21 (22 червня 2021 року), так і постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №924/233/21 (27 січня 2022 року), однак стала відомою після набрання законної сили рішення Господарського суду Хмельницької області від 11 лютого 2022 року (11 березня 2022 року) у межах іншої справи №924/1129/21.

Крім того, Позивач зазначає, що зазначена обставина містить всі складові ознаки нововиявленої, існування якої на час розгляду справи №924/233/21 не могла бути відома заявникові, оскільки вказані нововиявлені обставини стали відомі заявнику із набранням законної сили 11 березня 2022 року рішенням Господарського суду Хмельницької області від 11 лютого 2022 року по справі №924/1129/21.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 11 квітня 2022 року скасовано рішення Господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2021 року по справі № 924/233/21, та ухвалено нове рішення по справі № 924/233/21.

Визнано фінансову аграрну розписку від 13 травня 2020 року, нотаріально посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. 13 травня 2020 року та зареєстровану в реєстрі за № 667, припиненою у зв`язку із її виконанням.

Визнано зобов`язання Позивача перед Відповідачем за фінансовою аграрною розпискою від 13 травня 2020 року, що нотаріально, посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. та зареєстрована в реєстрі за № 667, припиненими з 25 листопада 2020 року в зв`язку із повним виконанням.

Зобов`язано Відповідача повернути Позивачу фінансову аграрну розписку від 13 травня 2020 року, що нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. та зареєстрована в реєстрі за № 667, з відміткою «Виконано» та скріпленням підписом Відповідача.

Приймаючи дане рішення місцевий господарський суд виходив з того, що 11 лютого 2022 року Господарським судом Хмельницької область ухвалено рішення по справі №924/1129/21 за позовом Позивача до Відповідача про визнання частково недійсним правочину, яким позов задоволено - визнано недійсною фінансову аграрну розписку від 13 травня 2020 року в частині безумовного грошового зобов`язання Позивача сплатити Відповідачу грошову суму в розмірі 2 574 053 грн 90 коп. та визнано відсутнім у Відповідача права на безумовне грошове зобов`язання Позивача сплатити Відповідачу грошову суму в розмірі 2 574 053 грн 90 коп. за фінансовою аграрною розпискою від 13 травня 2020 року.

Місцевий господарський суд вказав, що нововиявленою обставиною у цій справі №924/233/21 є те, що Аграрна розписка у частині безумовного грошового зобов`язання Позивача сплатити Відповідачу грошову суму у розмірі 2 574 053 грн 90 коп. є недійсною та в останнього відсутнє право на стягнення даної суми коштів у Позивача, що підтверджено рішенням Господарського суду Хмельницької області від 11 лютого 2022 року по справі №924/1129/21, яке набрало законної сили 11 березня 2022 року.

Відповідач не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (том 3, а.с. 176-208), в якій з підстав, висвітлених в ній, просив суд скасувати рішення від 11 квітня 2022 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Мотивуючи дану апеляційну скаргу, Відповідач звертає увагу апеляційного суду на те, що в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 січня 2022 року, якою залишені без змін попередні судові рішення у даній справі, зазначені наступні правові висновки Верховного Суду, що в силу частини 4 статті 236 ГПКУ є обов`язковими для врахування судом при застосуванні норм права при вирішенні спору: "Проаналізувавши зазначені норми Закону України «Про аграрні розписки», суди попередніх інстанцій правильно зазначили про те, що аграрну розписку не можна ототожнювати із договором поставки, на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов 'язання до боржника - сільгоспвиробника. При оформленні та видачі аграрної розписки наявність такого зустрічного зобов`язання необхідна виключно для підтвердження статусу кредитора та можливості видачі аграрної розписки. Аграрна розписка не є і додатком до договору поставки, на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов`язання до боржника - сільгоспвиробника. При цьому аграрна розписка є специфічним видом правочину, який має спеціальне законодавче врегулювання - Закон України «Про аграрні розписки». Аграрна розписка є окремим правочином, товаророзпорядчим документом, який встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, забезпечене заставою майбутнього врожаю. Аграрна розписка може містити, крім іншого, відповідальність за її невиконання та інші положення, що не суперечать законодавству. Аграрна розписка виконується незалежно від виконання договору поставки (чи іншого), на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов`язання, вона може бути відступлена іншому кредитору. Отже взаємні права та обов`язки між сторонами у справі виникли саме на підставі виданої Відповідачем 13 травня 2020 року фінансової аграрної розписки, що була нотаріально посвідчена, яка є окремім видом правочину. Отже видана Відповідачем фінансова аграрна розписка від 13 травня 2020 року передбачає безумовне грошове зобов`язання Позивача сплатити відповідачу грошову суму в розмірі 17 097 255 грн, яке за своєю суттю є основнім зобов`язанням за аграрною розпискою, а також передбачає додаткове зобов`язання сплатити штраф, яке виникає у Позивача (боржника) у разі невиконання основного (безумовного) зобов`язання.

Єдине платіжне доручення про сплату 2 523 201 грн 10 коп. із призначенням платежу "за ЗЗР згідно договору № від 01.01.2019р." не є доказом виконання Аграрної розписки, тим більше - повного."

Ухвалою Північнозахідного апеляційного господарського суду від 20 травня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на рішення Господарського суду Хмельницької області від 11 квітня 2022 року. Запропоновано Позивачу надати відзив на апеляційну скаргу Відповідача та докази його надсилання апелянту (том 3, а.с. 231).

30 травня 2022 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив від Позивача, в котрому з підстав, наведених у даному відзиві, Позивач просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги Відповідача, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін. Позивач зауважив, що в обґрунтування підстав позову у цій справі Позивач послався на положення статті 599 Цивільного кодексу України та зазначав про те, що основне зобов`язання за зазначеною аграрною розпискою в остаточному розмірі 2 523 201 грн 10 коп. було ним виконане повністю. Позивач вказує, що якості доказу виконання основного (безумовного) зобов`язання за аграрною розпискою та, зокрема доказу сплати остаточної заборгованості за цим зобов`язаннями у розмірі 2 523 201 грн 10 коп. Позивач надав суду платіжне доручення № 2331 від 25 листопада 2020 року. Як встановили суди попередніх інстанцій за зазначеним платіжним дорученням № 2331 від 25 листопада 2020 року Позивач перерахував Відповідачу суму грошових коштів у розмірі 2 523 201 грн 10 коп.. Згідно з призначенням платежу, зазначеним у цьому платіжному дорученні, ця сума грошових коштів була перерахована в якості "оплати за ЗЗР згідно договору № від 01.01.2019 р.". Позивач наголошує, що з огляду на ці обставини суди попередніх інстанцій встановили, що зазначене платіжне доручення стосується договору від 1 січня 2019 року, а не фінансової аграрної розписки від 13 травня 2020 року, які, як правильно зазначили суди попередніх інстанцій, є за своєю суттю різними правочинами, а виконання фінансової аграрної розписки здійснюється безумовно до інших договорів. Врахувавши викладене, суди прийшли до висновку про те, що платіжне доручення № 2331 від 25 листопада 2020 року не є належним доказом виконання Позивачем основного (безумовного) зобов`язання за аграрною розпискою та, зокрема доказом сплати остаточної заборгованості за фінансовою аграрною розпискою. Позивач констатує, що Верховний Суд вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку щодо правової природи фінансової аграрної розписки як окремого специфічного правочину, погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що надане Позивачем платіжне доручення N 2331 від 25 листопада 2020 року не є належним доказом у справі, оскільки не підтверджує беззаперечно обставини остаточного та повного виконання позивачем основного (безумовного) зобов`язання саме за фінансовою аграрною розпискою від 13 травня 2020 року». Таким чином, Позивач зазначає, що станом на 21 листопада 2020 року (дату вчинення виконавчого напису нотаріуса) заборгованість Позивача перед Відповідачем за Аграрною розпискою становила 2 523 201,10 грн., що не заперечується Відповідачем та саме останній визначив цей остаточний розмір заборгованості за Аграрною розпискою, звернувшись з відповідною заявою до приватного нотаріуса. Однак, суд відмовив Позивачу у позові, оскільки він перерахував платіжним дорученням №2331 від 25 листопада 2020 року зазначену суму коштів Відповідачу у якості оплати не за Аграрною розпискою, а за Договором 2019. У зв`язку з цим, як вказує Позивач твердження Відповідача у апеляційній скарзі, що остаточний розмір заборгованості за Аграрною розпискою не становив 2 523 201 грн 10 коп. та Позивач взагалі не сплачував кошти за нею не відповідає дійсності (том 3, а.с. 235-238).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 6 червня 2022 року проведення підготовчих дій закінчено, призначено справу № 924/233/21 до розгляду на 22 червня 2022 року.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 червня 2022 року, з підстав зазначених у даній ухвалі, розгляд апеляційної скарги відкладено на 10 серпня 2022 року об 14:00 год..

8 серпня 2022 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про залучення доказів (постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 5 липня 2022 року по справі №924/1129/21) та про розгляд справи за відсутності представника Відповідача (том 4, а.с. 37-42).

10 серпня 2022 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване різким погіршенням здоров`я. Крім того до даного клопотання долучено ухвалу Верховного Суду від 4 серпня 2022 року по справі №924/1129/21 про призначення розгляду касаційної скарги на 13 вересня 2022 року о 15:00 год.

Представники Позивача та Відповідача в судове засідання від 10 серпня 2022 року не з`явилися.

Апеляційний господарський суд констатує, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання судом вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд не викликав учасників справи у судове засідання, відповідно до частини 1 статті 120 ГПК України, що вказує на те, що ухвалою суду від 8 серпня 2022 року явка сторін обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В той же час, згідно пункту 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

При цьому суд констатує, що згідно з частинами 1 та 2, пунктами 1, 2, 6, 8-11 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

При цьому апеляційний господарський суд бере до уваги факт закінчення строку розгляду апеляційної скарги передбачений Господарсько процесуальним кодексом України та констатує факт того, що представники сторін в попередньому засіданні вже висвітлили позицію щодо позову та заяви про нововиявлені обставини та щодо апеляційної скарги.

З огляду на все вищезазначене, колегія апеляційного господарського суду вбачає за можливе розглядати дану апеляційну скаргу без участі представника Позивача та Відповідача за наявними в матеріалах справи доказами та зважаючи на наявність в матеріалах справи апеляційної скарги Відповідача в котрій висвітлена його позиція з-приводу оскаржуваного рішення.

Разом з тим, суд констатує, що відкладення розгляду апеляційної скарги, визначене статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, по суті є неприпустимим з огляду на те, що це суперечить одному із завдань господарського судочинства, визначених частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (своєчасне вирішення судом спорів). При цьому апеляційний господарський суд наголошує на тому, що в силу дії частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншим міркуваннями в судовому процесі.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, доводів Позивача стосовно безпідставності апеляційної скарги колегія суддів Північнозахідного апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами. При цьому суд апеляційної інстанції колегія виходила з наступного.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про:

· визнання фінансової аграрної розписки від 13 травня 2020 року, нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. 13 травня 2020 року зареєстрованої в реєстрі за № 667, припиненою у зв`язку із її виконанням;

· визнання зобов`язання Позивача перед Відповідачем за фінансовою аграрною розпискою від 13 травня 2020 року, що нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. та зареєстрована в реєстрі за № 667, припиненими з 25 листопада 2020 року у зв`язку із повним виконанням;

· зобов`язання Відповідача повернути Позивачу фінансову аграрну розписку від 13 травня 2020 року, що нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. та зареєстрована в реєстрі за № 667, з відміткою «Виконано» та скріпленням підписом Відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилався на те, що 25 листопада 2020 року на виконання своїх зобов`язань за Договором 2018 та за Договором-2019, забезпечених Аграрною розпискою, Позивачем було сплачено на банківський рахунок Відповідача залишок суми боргу в розмірі 2523201 грн 10 коп., що підтверджується банківським платіжним дорученням №2331 від 25 листопада 2020 року. Позивач вважає, що Аграрна розписка є припиненою у зв`язку із її виконанням, однак Відповідач свій обов`язок не виконав, напис «Виконано» на Аграрній розписці не проставив, підписом її не скріпив та не повернув її Позивачу.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2021 року в позові відмовлено, з підстав вказаних у даному рішення.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 жовтня 2021 року вказане рішення залишено без змін, з підстав вказаних уданому судовому рішенні.

Постановою Верховного Суду касаційну скаргу Позивача залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2021 року та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 924/233/21 залишено без змін, з підстав, вказаних у даній постанові.

На адресу Господарського суду Хмельницької області 29 березня 2022 року надійшла заява Позивача про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2021 року по справі №924/233/21 за нововиявленими обставинами (том 3, а.с. 115-117).

Вказана заява обґрунтована тим, що Аграрна розписка у частині безумовного грошового зобов`язання Позивача сплатити Відповідачу грошову суму у розмірі 2 574 053 грн 90 коп. є недійсною та у останнього відсутнє право на стягнення даної суми коштів з Позивача, що підтверджено рішенням Господарського суду Хмельницької області від 11 лютого 2022 року по справі №924/1129/21, яке набрало законної сили 11 березня 2022 року.

З огляду на положення статті 236 Цивільного кодексу України, ця обставина існувала як на момент ухвалення Господарським судом Хмельницької області рішення у справі №924/233/21 (22 червня 2021 року), так і постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №924/233/21 (27 січня 2022 року), однак стала відомою після набрання законної сили рішення Господарського суду Хмельницької області від 11 лютого 2022 року (11 березня 2022 року) у межах іншої справи №924/1129/21.

Позивач зазначає, що зазначена обставина містить всі складові ознаки нововиявленої, існування якої на час розгляду справи №924/233/21 не могла бути відома заявникові, оскільки вказані нововиявлені обставини стали відомі заявнику із набранням законної сили 11 березня 2022 року рішенням Господарського суду Хмельницької області від 11 лютого 2022 року по справі №924/1129/21.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 11 квітня 2022 року скасовано рішення Господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2021 року по справі № 924/233/21, ухвалено нове рішення по справі № 924/233/21, яким визнано фінансову аграрну розписку від 13 травня 2020 року, нотаріально посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. 13 травня 2020 року зареєстровану в реєстрі за № 667, припиненою у зв`язку із її виконанням.

Визнано зобов`язання Позивача перед Відповідачем за фінансовою аграрною розпискою від 13 травня 2020 року, що нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. та зареєстрована в реєстрі за № 667, припиненими з 25 листопада 2020 року в зв`язку із повним виконанням.

Зобов`язано Відповідача повернути Позивачу фінансову аграрну розписку від 13 травня 2020 року, що нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. та зареєстрована в реєстрі за № 667, з відміткою «Виконано» та скріпленням підписом Відповідача.

Відповідно до частини першої статті 320 Господарського процесуального кодексу України: рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

В силу дії частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Таким чином, перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за умови наявності підстав для такого перегляду, встановлених ГПК України та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами встановлених ГПК України.

Прийняття заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов`язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно з частиною п`ятою статті 320 ГПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, тобто те, по відношенню до чого позивач просить у суду захисту. Разом з тим, підстава позову - це ті фактичні обставини, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги. Фактичні обставини, викладені позивачем в позовній заяві, згодом в процесі розгляду справи набувають форму доказів, які можуть оскаржуватися відповідачем. Підставою позову виступають також і правові норми, на які посилається позивач в підтвердження своїх вимог.

Отже, за змістом пункту 1 частини 1 статті 320 Господарського процесуального кодексу України необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Лише за умови одночасного існування цих трьох нерозривно пов`язаних ознак, суд може визнати наведені заявником обставини нововиявленими (відповідний правовий висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 15 листопада 2018 року в справі №908/1043/17).

Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (вказаний висновок Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2019 року в справі № 925/875/17).

Таким чином необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

При цьому процесуальні недоліки розгляду справи, зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Як уже було зазначено вище в даній судовій постанові Позивач (надалі - Заявник) як на підставу перегляду рішення за нововиявленими обставинами посилається на рішення Господарського суду Хмельницької області від 11 лютого 2022 року по справі №924/1129/21, а саме встановленні в ньому обставини недійсності аграрної розписки у розмірі 2 574 053 грн 90 коп., на підставі якої вирішено стягнути кошти з Відповідача.

Крім того, Заявник зазначає, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15 лютого 2022 року по справі №924/1336/20 за позовом Позивача до Відповідача (треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Львівської області Ясінського Володимира Євгеновича; приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Тимощук Володимир Вікторович) про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Ясінським В. Є. від 21 листопада 2020 року задоволено апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Хмельницької області від 18 листопада 2021 року в справі №924/1236/20, та скасовано рішення Господарського суду Хмельницької області від 18 листопада 2021 року в справі №924/1336/20. При цьому прийнято нове рішення, яким позов задоволено - визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Ясінським В. Є. від 21 року 2020 року, яким стягнуто з Позивача на користь Відповідача заборгованість у розмірі 6 284 801 грн 65 коп..

З огляду на таку позицію Відповідача, наведену в апеляційній скарзі, колегія суддів ще раз наголошує на тому, що необхідними ознаками нововиявлених обставин є одночасна відповідність таким трьом умовам: по-перше, їх наявність на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність таких обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийнято).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже було оцінено господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Підставою ж для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

В той же час, Відповідач в своїй апеляційній скарзі зауважує, що на час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції судове рішення, на яке покликається Позивач як на нововиявлену обставину (рішення господарського суду Хмельницької області від 11 лютого 2022 року в справі № 924/1129/21), постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 5 липня 2022 року у справі № 924/1129/21 скасовано та відмовлено у задоволенні позову Позивача до Відповідача про визнання частково недійсною фінансової аграрної розписки (том 4, а.с. 39-42).

Оцінивши вказане обгрунтування та дослідивши вищеописаний факт, суд першої інстанції констатує, що в юридичній природі на момент розгляду апеляційної скарги в даній справі не існує судового рішення від 11 лютого 2022 року, яке Позивач вважає нововиявленою обставиною та яке покладено в основу при обгрунтуванні заяви про перегляд рішення в даній справі за нововиявленими обставинами.

Відповідно, колегія суду констатує, що на момент винесення постанови апеляційним господарським судом в даній справі (10 серпня 2022 року) відсутній будь-який вплив обставин, встановлених судовим рішенням місцевого господарського суду по справі №924/1129/21 щодо їх істотних ознак, оскільки відсутня сама підстава для перегляду рішення за нововиявленою обставиною, так як не існує обставин, на які покликається заявник та які були б істотними (на переконання Позивача) для даної справи.

В той же час колегія суддів дослідивши докази, котрі находяться в матеріалах справи та які підтверджують підставу та предмет позовних вимог та заперечення учасників справи в правовому полі дії статті 75 та 320 Господарського процесуального кодексу України зазначає наступне.

Досліджуючи предмет та підставу позовних вимог в справі вбачається, що предметом позовних вимог є: визнання фінансової аграрної розписки від 13 травня 2020 року, нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 13 травня 2020 року зареєстровану в реєстрі №667, припиненою у зв`язку із її виконанням; визнання зобов`язання Позивача перед Відповідачем за фінансовою аграрною розпискою від 13 травня 2020 року припиненими з 25 листопада 2020 року у зв`язку із повним виконанням; зобов`язання Відповідача повернути Позивачу фінансову аграрну розписку від 13 травня 2020 року, з відміткою «Виконано» та скріпленням підписом Відповідача.

В той же час предметом позовних вимог в справі 924/1129/21 (рішення в якій на переконання Позивача є нововиявленою обставиною) є: визнання недійсною фінансову аграрну розписку від 13 травня 2020 року в частині безумовного грошового зобов`язання Позивача сплатити Відповідачу грошову в сумі 2574053 грн 90 коп.; визнання відсутнім у Відповідача права на безумовне грошове зобов`язання Позивача сплатити Відповідачу грошову суму в розмірі 2574053 грн 90 коп. за фінансовою аграрною розпискою від 13 травня 2020 року зареєстрованою в реєстрі під № 667.

Відтак, дослідивши предмет позовних вимог вбачається, що навіть якщо взяти до уваги обставини, встановлені в рішенні по справі №924/1129/21, вони не можуть бути істотними для даної справи в цілому, з огляду на те, що в даній справі підлягають дослідженню обставини щодо визнання фінансової аграрної розписки припиненою у зв`язку із її повним виконанням, а не в певній сумі чи частині (як в справі №924/1129/21 в сумі 2 574 053 грн 90 коп).

Крім того, в справі №924/1129/21 досліджувалися обставини щодо дійсності чи недійсності фінансової аграрної розписки в частині безумовного грошового зобов`язання Позивача сплатити Відповідачу грошову в сумі 2574053 грн 90 коп., а в даній справі підлягають дослідженню обставини припинення зобов`язання за аграрною розпискою, саме не у зв`язку з його дійсністю чи недійсністю, а в зв`язку із виконанням зобов`язання встановленого фінансовою аграрною розпискою.

Поряд з тим, в судовому рішення по справі №924/1129/21 досліджувалися обставини щодо суми заборгованості яка існувала станом на 13 травня 2020 року (дата видання спірної аграрної розписки) в тому числі в розмірі 2 523 201 грн. Водночас, дані обставини (які Позивач вважає істотними та нововиявленими для даної справи) уже були предметом дослідження, в тому числі й докази, котрі підтверджували існування чи відсутність існування заборгованості (сума боргу та платіжне доручення №2331 від 25 листопада 2020 року) по даній справі, що вказує на те, що Позивач подаючи заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами свідомо хоче провести переоцінку вже оцінених судом при розгляді даної справи доказів (суд констатує, що дане платіжне доручення знаходиться в матеріалах справи №924/233/21 (том 1, а.с. 56), відповідно подано суду до винесення судових рішень по даній справі як місцевим господарським судом так і апеляційним господарським судом, так і Верховним Судом. Більше того даному доказу в цій господарській справі вже надано судами оцінку та з урахуванням такого доказу вже винесено рішення про відмову в задоволенні позову Позивача (визнання фінансової аграрної розписки припиненої у зв`язку з її виконанням). Неврахування ж вказаного місцевим господарським судом призвело до неправильної оцінки поданого доказу як нібито нововиявленої обставини).

Колегія суддів при цьому наголошує на тому, що з дослідженого рішення Господарського суду Хмельницької області по справі №924/1129/21, що воно не містить обставин саме з-приводу виконання Позивачем фінансової аграрної розписки, тобто сплати всієї суми по такій розписці так як і не містить будь-яких покликань (не маючи на увазі уже встановленні обставини) щодо припинення зобов`язань Позивача на всю суму заборгованості встановленій саме в фінансовій аграрній розписці (на підставі якої стягується з Позивача заборгованість).

Крім того, колегія суддів звертає увагу сторін та місцевого господарського суду, що в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27 січня 2022 року, якою залишені без змін попередні судові рішення у даній справі, зазначені наступні правові висновки Верховного Суду, що в силу частини 4 статті 236 ГПКУ є обов`язковими для врахування судом при застосуванні норм права при вирішенні спору: єдине платіжне доручення про сплату 2 523 201 грн 10 коп. із призначенням платежу "за ЗЗР згідно договору № від 01.01.2019р." не є доказом виконання Аграрної розписки, тим більше - повного.

Відтак апеляційний господарський суд ще раз наголошує, що обставини, на котрі покликається Заявник в своїй заяві не можуть вважатися такими, що встановлюють припинення зобов`язання саме по фінансовій аграрній розписці та в цілому можуть бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

При цьому, зважаючи на докази та позицію Позивача, наведену в заяві, колегія суддів зазначає, що не має процесуальних підстав вдаватися до переоцінки доказів та дослідження нових доказів.

Адже в межах поданої Позивачем заяви про перегляд судового рішення по справі, саме в зв`язку із виникненням нововиявлених обставини (рішення по справі №924/1129/21), колегія суддів досліджує такі обставини на предмет їх відповідності вимогам статті 320 господарського процесуального кодексу України в площинні їх істотного значення для вирішення справи.

Крім того, не заслуговує на увагу посилання Позивача в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами на постанову по справі №924/1336/20. Оскільки, не зважаючи на те, що даною постановою апеляційну скаргу Позивача на рішення Господарського суду Хмельницької області від 18 листопада 2021 року в справі №924/1336/20 задоволено; скасовано рішення Господарського суду Хмельницької області від 18 листопада 2021 року в справі №924/1336/20; прийнято нове рішення яким позов задоволено; визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Ясінським В.Є. від 21 листопада 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 2959, яким стягнуто з Позивача на користь Відповідача заборгованість в сумі 6284801 грн 65 коп., проте в даному судовому рішенні зазначено про те, що: на момент вчинення виконавчого напису сума основного боргу станом на 19 листопада 2020 року в сумі 2 523 201 грн 10 коп. і станом на 31 жовтня 2020 року в сумі 7 523 201 грн 10 коп. не є безспірною, враховуючи приюдиційні висновки у справі №924/233/21, наявність спору у справі №924/1129/21, а також оглянутий місцевим судом оригінал Аграрної розписки від 13 травня 2020 року без напису про її виконання, який мав бути скріплений підписами як кредитора так і боржника.

Апеляційний господарський суд наголошує, що у вищевказаній справі встановлено не відсутність заборгованості за аграрною розпискою, а встановлено факт спірності суми заборгованості, що A PRIORI не є тотожним.

Вказаний висновок ще раз підтверджує те, що в матеріалах справи відсутні докази котрі б вказували про повне виконання Позивачем своїх зобов`язань по фінансовій аграрній розписці від 13 травня 2020 року, що як наслідок могло бути підставою для задоволення позовних вимог по даній справі та могло бути визнання зобов`язання Позивача перед Відповідачем за фінансовою аграрною розпискою від 13 травня 2020 року припиненим з 25 листопада 2020 року у зв`язку із повним виконанням.

Суд ще раз констатує, що нововиявлена обставина - це юридичний факт, передбачений нормами права, який тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час ухвалення судового акту, то вона обов`язково вплинула би на остаточні висновки суду; юридичний факт, наявний на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомим ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Так як нововиявлені обставини це є матеріально-правові факти, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, що мають значення для правильного вирішення справи, колегія суддів дослідивши рішення по справі №924/1129/21 констатує, що навіть часткового визнання фінансової аграрної розписки на суму 2574053 грн 90 коп. не скасовує та не усуває з юридичної природи існування фінансової аграрної розписки та обставин її повного виконання. та взагалі не може свідчити про факт повного виконання аграрної розписки (в той час, як предмет позову у даній справі стосується саме факту повного виконання аграрної фінансової розписки).

Відповідно підсумовуючи усе вищеописане колегія суддів зазначає, що на відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою перегляду рішення за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права тощо), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення (інакше ж, така переоцінка без дотримання вищевказаного буде нічим іншим як переглядом набраного законної сили судового рішення Верховним Судом першої інстанції, без наявності процесуальної підстави у вигляді нововиявленої обставини, що є неприпустимим).

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини існують і впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18 листопада 2004 року).

З огляду на наведене, обставини, на які посилається Позивач, як на нововиявлені, не мають ознак, одночасна наявність яких є необхідною умовою віднесення тієї чи іншої обставини до нововиявлених, тобто, таких, які можуть бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення, в порядку глави 3 розділу IV ГПК України.

Враховуючи усе вищеописане, колегія суддів прийшла до висновку, що заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Хмельницької області від 11 квітня 2022 року в справі №924/233/21 не підлягає задоволенню.

При цьому, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Доказів, які б спростовували вище встановлені та зазначені судом обставини, учасниками справи не надано.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що рішення Господарського суду Хмельницької області від 11 лютого 2022 року по справі №924/1129/21 є нововиявленою обставиною у даній справі, яка є наслідком для визнання зобов`язання Позивача за фінансовою аграрною розпискою припиненим у зв`язку з його виконанням (в тому числі у даному випадку відсутня одночасна наявність трьох обов`язкових умов, що порушує пункт 1 частину 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із пунктом 2 частиною 1 статтею 275 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 11 квітня 2022 року в справі №924/233/21 - скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви Позивача про перегляд судового рішення у справі №924/233/21 за нововиявленими обставинами.

Крім того, в силу вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги судовий збір за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з Позивача на користь Відповідача.

Керуючись статтями 129, 269-276, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Аро Україна" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 11 квітня 2022 року по справі №924/233/21 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 11 квітня 2022 року по справі №924/233/21 - скасувати.

3. Відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Вінницяагропроектбуд" про перегляд рішення Господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2021 року по справі № 924/233/21 за нововиявленими обставинами.

4. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 22 червня 2021 року по справі №924/233/21 - залишити в силі.

5. Стягнути з ТОВ "Вінницяагропроектбуд" (21036, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 82, оф. 538, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Аро Україна" (30068, Хмельницька область, Славутський район, село Крупець, вул. Богдана Хмельницького, 43, ) 10215 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Господарському суду Хмельницької області видати відповідний наказ.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

8. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

9. Справу № 924/233/21 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови виготовлено 15 серпня 2022року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.