ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2022 Справа №905/467/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Хабарової М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ»

до Приватного акціонерного товариства «Завод Обважнювачів»

про стягнення 1 237 733,17 грн

без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» через підсистему «Електронний Суд» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Завод Обважнювачів» про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №ПГ-С/19-004/14 постачання природного газу від 12.04.2019.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.05.2022 на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву залишено без руху.

Вказаною ухвалою судом встановлено необхідність усунення недоліків позовної заяви шляхом надання позивачем наступного: доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу місцезнаходження відповідача; письмових пояснень з визначенням конкретних позовних вимог (правової природи заявлених до стягнення сум) та осіб на користь яких вони пред`явлені; уточнення ціни позову.

20.06.2022 до суду від позивача надійшло клопотання на виконання ухвали суду, до якого останнім додано докази направлення позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача та позовну заяву уточнену з урахуванням усунутих недоліків, включаючи уточнення ціни позову.

27.06.2022 через підсистему «Електронний Суд» від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій останній просить суд стягнути з відповідача 1 237 733,17 грн, у тому числі основний борг у розмірі 1 148 820,23 грн, інфляційні втрати у розмірі 88912,94 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 28.06.2022 прийнято позовну заяву з урахуванням уточнень до розгляду та відкрито провадження у справі №905/467/22, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення сторін про розгляд справи, у зв`язку з відсутністю знаків поштової оплати та тимчасовим припиненням відправлення поштової кореспонденції в Господарському суді Донецької області, зміст ухвали Господарського суду Донецької області про відкриття провадження у справі №905/467/22 від 28.06.2022 повідомлено сторонам шляхом телефонограм від 30.06.2022.

Телефонограму від 30.06.2022 прийнято представником позивача - адвокатом Алфьоровим Г.І., телефонограму від 30.06.2022 відповідачу судом не вдалося передати, у зв`язку з неможливістю встановити зв`язок.

Крім того, судом при винесенні ухвали про залишення позовної заяви без руху від 24.05.2022 було здійснено підсписку сторін на отримання процесуальних документів електронною поштою по справі №905/467/22, зокрема: позивача за електронною адресою - (вказана електронна пошта зазначена у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у розділі Інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою та на титульному аркуші позовної заяви), а відповідача - , (вказана електронна пошта міститься в матеріалах справи).

До того ж, суд вбачає за необхідне зазначити, що після підписання електронним цифровим підписом судді процесуальних документів по справі, програма «Діловодство спеціалізованого суду» направляє автоматично всім учасникам справи всі процесуальні рішення на їх електронні пошти. При цьому, відомості у програмі «Діловодство спеціалізованого суду» містяться не лише щодо дати доставки, а й щодо часу доставки такого електронного листа.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Як вбачається із автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» ухвала суду про відкриття провадження у справі від 28.06.2022 була доставлена на електронну адресу Приватного акціонерного товариства «Завод Обважнювачів» - 29.06.2022 о 23 год 51 хв.

Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (абз. 2 п. 5 ч. 6 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у відповідності до господарського процесуального закону ухвала суду від 28.06.2022 є такою, що вручена відповідачу 30.06.2022.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що норми Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено право та можливість суду направляти учасникам судового процесу процесуальні документи засобами електронного зв`язку (зокрема, шляхом направлення електронного листа на повідомлену учасником справи його електронну адресу), тому доставка на електронну пошту Приватного акціонерного товариства «Завод Обважнювачів» ухвали сулу від 28.06.2022 про відкриття провадження у справі є належним, в розумінні Господарського процесуального кодексу України, повідомленням відповідача про розгляд справи №905/467/22 та встановлені судом строки на подання заяв по суті спору.

Також, після відновлення роботи Єдиного державного реєстру судових рішень, 08.07.2022 судом було розмішено оголошення на сайті Господарського суду Донецької області для відповідача, в якому було повідомлено зміст ухвали від 28.06.2022.

04.08.2022 до суду від позивача надійшла заява, в якій останній, враховуючи відмову відповідача в отримання примірнику позову, просить суд розглядати справу за наявними матеріалами.

04.08.2022 до суду від позивача надійшла заява, в якій останній зазначив, що у відведений термін згідно вимог Господарського процесуального кодексу України відповідач процесуальним правом на відзив не скористався, позивач станом на 20.07.2022 відзиву не отримував, а тому позивач просить суд розглядати справу за наявними матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач станом на 19.08.2022 не реалізував своє право на подання відзиву, будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з приводу процесуальних питань від відповідача не надходило.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, 18.04.2022 №259/2022, 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законами України від 15.03.2022 №2119-IХ, від 21.04.2022 №2212-ІХ, 22.05.2022 №2263-IX неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

В той же час, судом враховано, що ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Тобто, навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

З наведених приписів закону вбачається, що запровадження військового стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від відповідача впродовж всього строку розгляду Господарським судом Донецької області справи №905/467/22 не надходило будь-яких повідомлень щодо обставин неможливості подати відзив на позов.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд Донецької області

ВСТАНОВИВ:

12.04.2019 між Товариством з обмеженою з обмеженою відповідальністю «УНБ-КОМОДІТІС», яке змінило своє найменування та на даний час є Товариством з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» (постачальник, позивач) та Приватним акціонерним товариством «Завод Обважнювачів» (споживач, відповідач) підписано договір №ПГ-С/19-004/14 постачання природного газу (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору постачальник зобов`язується передати у власність споживача, а споживач - прийняти і сплатити на умовах цього Договору газу природного, надалі - газ (код товару: 2711).

Постачальник не являється видобувним підприємством, код EIC: 56Х10F.

Постачальник має діючу ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання газу на території України.

Споживач використовує газ виключно для власних потреб. Споживачу присвоєні наступний (наступні) EIC - код (-коди):

56ХО000003SKV00C.

Згідно з п. 1.2 Договору параметри газу повинні відповідати параметрам загального потоку у газотранспортній системі України.

За умовами п. 1.3 Договору обсяг газу, який постачальник зобов`язується передати, а споживач прийняти та оплатити, зазначається в додаткових угодах до даного Договору на кожен розрахунковий період - газовий місяць (місяць передачі газу) з рівномірним щодобовим розподілом споживання протягом газового місяця. Зміни місячних обсягів газу встановлюється сторонами шляхом укладання відповідних додаткових угод до Договору, зокрема, в порядку, передбаченому п.3.2 Договору.

Відповідно до п. 1.4 Договору загальна вартість газу, який постачальник передає споживачу, визначається загальною вартістю обсягу фактично переданого газу на підставі актів приймання-передачі газу, вказаних в п.3.3 Договору.

Пунктом 1.5 Договору встановлено, що за розрахункову одиницю газу приймається 1000 м3 (одна тисяча кубічних метрів), приведених до стандартних умов: t = 200С, P = 101,325 кПа (760 мм.рт.ст) та вологості, рівній нулю.

Споживач підтверджує наявність діючих договорів розподілу/транспортування газу, а також наявність фінансового забезпечення послуг транспортування газу, саме з ПАТ «Донецькоблгаз» та АТ «Укртрансгаз» в особі філії «Оператор газотранспортної системи України» (найменування оператора ГРМ/ГТС) (п. 1.7 Договору).

Згідно з п. 1.8 Договору фактичне постачання газу здійснюється постачальником виключно після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді.

Згідно з п. 1.9 Договору споживач надає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному газовому місяці (на який укладено Додаткову угоду).

Відповідно до п. 2.1 Договору ціна газу, що передається по Договору, визначається сторонами по кожному місяцю постачання окремими Додатковими угодами, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу, зазначених у Додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного Договору (п. 2.2 Договору).

У п. 2.3 Договору сторонами передбачено, що оплата загальної вартості газу за кожен місяць постачання (звітний місяць), проводиться на умовах, зазначених у Додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору передача газу здійснюється у точці виходу в мережі АТ «Укртрансгаз» (надалі, разом - Оператор ГТС).

Кількість газу, що передається, визначається у відповідності з обсягами, зазначеними у додаткових угодах до даного Договору (п. 3.2 Договору).

Передача фактичного обсягу газу за звітний місяць оформляється сторонами актом прийому-передачі газу (п.3.3 Договору).

За умовами п. 4.1 Договору постачальник зобов`язаний: здійснити передачу газу споживачу в межах Оператора ГТС у обсязі та строки, визначені додатковими угодами до даного Договору (п.4.1.1 Договору); оформити через Оператора ГТС документацію, що підтверджує передачу планового обсягу газу від постачальника до споживача (п.4.1.2 Договору); передати споживачу акт приймання-передачі газу, що підтве5рджує фактично переданий обсяг газу по Договору з урахуванням п.4.3.6 Договору (п.4.13 Договору).

За правилами п. 4.3 Договору споживач зобов`язаний: прийняти газ в точці виходу з мережі Оператора ГТС в обсязі та на умовах, передбачених Договором та додатковими угодами до даного Договору (п.4.3.1 Договору); прийняти газ в точці входу в мережі Оператора ГТС в обсязі та на умовах, передбачених договором та додатковими угодами до даного Договору (п.4.3.2 Договору); оплатити постачальнику загальну вартість газу, що передається, на умовах згідно з п. 2.3 та п.2.4 цього Договору (п.4.3.3 Договору).

Цей Договір складений у двох примірниках, набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін (дата, вказана у верхньому правому куті першої сторінки Договору) і діє до 31 грудня 2019 року включно в частині постачання газу, а в іншій частині зобов`язань - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. При цьому Договір є дійсним за умови наявності відбитку печатки обох сторін на кожному аркуші Договору (п. 8.1 Договору).

Додатковою угодою №10 від 16.12.2019 до Договору сторонами викладено п. 8.1 Договору постачання природного газу у наступній редакції:

« 8.1. Цей Договір складений у двох примірниках, набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін (дата, вказана у верхньому правому куті першої сторінки Договору) і діє до 31 грудня 2020 року включно в частині постачання газу, а в іншій частині зобов`язань - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. При цьому Договір є дійсним за умови наявності відбитку печатки обох сторін на кожному аркуші Договору».

21.12.2020 між сторонами підписано Додаткову угоду №23 до Договору, за умовами п.1 якої споживач зобов`язується прийняти та оплатити, а постачальник - передати газ (надалі - газ) у січні 2021 року в обсязі 150,000 тис.м3 (сто п`ятдесят тисяч кубічних метрів) - плановий обсяг газу, щодобове споживання 4,838709 тис.м3, через точку 56ХО000003SKV00C.

Згідно з п. 2 Додаткової угоди №23 від 21.12.2020 до Договору ціна 1000 м3 газу, що передається у грудні 2020 року, без урахування вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи, складає 5874,97 грн, крім того ПДВ 20% - 1174,99 грн, разом з ПДВ - 7049,96 грн (сім тисяч сорок дев`ять гривень 96 коп.).

Планова ціна 1000 м3 газу, що передається у грудні 2020 року, без урахування вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи, складає 6011,55 грн, крім того ПДВ 20% - 1202,31 грн, разом з ПДВ - 7213,86 грн (сім тисяч двісті тринадцять гривень 86 коп.).

Тариф на послуги транспортування природного газу для точки виходу з газотранспортної системи, встановленого НКРЕКП становить 124,16 грн за 1000 м3 без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 148,99 грн за 1000 м3. Відповідно до Постанови НКРЕКП від 21.12.2019 №3013 до тарифу на транспортування застосовано коефіцієнт 1,1.

У разі зміни тарифу на послуги транспортування природного газу для точки виходу з газотранспортної системи, така зміна є обов`язковою для відповідної зміни ціни газу та його вартості.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди № 23 від 21.12.2020 до Договору планова вартість газу, що передається по цій Додатковій угоді, з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи становить без ПДВ 901732,50 грн, ПДВ 180346,50 грн, разом з ПДВ: 1082079,00 грн (один мільйон вісімдесят дві тисячі сімдесят дев`ять грн 00 коп.).

За умовами п. 4 Додаткової угоди №23 від 21.12.2020 до Договору оплата планової вартості газу по цій Додатковій угоді проводиться на поточний рахунок постачальника в такому порядку: 100% від вартості планових обсягів газу - по 26 лютого 2021 року.

До того ж, Додатковою угодою №23 від 21.12.2020 до Договору сторонами викладено п. 8.1 Договору постачання природного газу у наступній редакції:

« 8.1. Цей Договір складений у двох примірниках, набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін (дата, вказана у верхньому правому куті першої сторінки Договору) і діє до 31 грудня 2021 року включно в частині постачання газу, а в іншій частині зобов`язань - до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. При цьому Договір являється дійсним за умови наявності відбитку печатки обох сторін на кожному аркуші Договору».

26.11.2021 між сторонами підписано Додаткову угоду №34 до Договору, за умовами п. 1 якої споживач зобов`язується прийняти та оплатити, а постачальник - передати газ (надалі - газ) у грудні 2021 року в обсязі 60,000 тис.м3 (шістдесят тисяч кубічних метрів) - плановий обсяг газу, з рівномірним щодобовим споживанням або згідно даних щодобових обсягів споживання, через точку 56ХО000003SKV00C.

Допустимий обсяг недобору/перебору газу споживачем, за цією Додатковою угодою, +/- 10% від планового обсягу газу.

У п. 2 Додаткової угоди №34 від 26.11.2021 до Договору сторонами передбачено, що планова ціна 1000 м3 газу, що передається у грудні 2021року (строк поставки) з ПДВ з урахування вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи, становить 33667,86 грн (тридцять три тисячі шістсот шістдесят сім гривень 86 копійок), в тому числі: ціна без ПДВ - 28056,55 грн; ПДВ20% - 5611,31 грн.

Тариф на послуги транспортування природного газу для точки виходу з газотранспортної системи, встановленого НКРЕКП становить 124,16 грн за 1000 м3 без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 148,99 грн за 1000 м3. Відповідно до Постанови НКРЕКП від 21.12.2019 №3013 до тарифу на транспортування застосовано коефіцієнт 1,1.

У разі зміни тарифу на послуги транспортування природного газу для точки виходу з газотранспортної системи, така зміна є обов`язковою для відповідної зміни ціни газу та його вартості.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №34 від 26.11.2021 до Договору планова вартість газу, що передається по цій Додатковій угоді, з урахуванням вартості транспортування газу до точки виходу з газотранспортної системи становить без ПДВ 1683393,00 грн, ПДВ 336678,60 грн, разом з ПДВ: 2020071,60 грн (два мільйони двадцять тисяч сімдесят одна гривня 60 копійок).

Оплата планової вартості газу по цій Додатковій угоді проводиться на поточний рахунок постачальника в такому порядку - 100% від вартості планових обсягів газу - по 31 січня 2022 року (п. 4 Додаткової угоди №34 від 26.11.2021 до Договору).

Пунктом 5 Додаткової угоди №34 від 26.11.2021 до Договору встановлено, що за результатами споживання газу впродовж кожної газової доби вартість газу спожитого впродовж такої газової доби підлягає автоматичному корегуванню відповідно до розділу 2 Договору.

У відповідності до п. 6 Додаткової угоди №34 від 26.11.2021 до Договору остаточний розрахунок за фактично поставлений газ здійснюється споживачем з постачальником за остаточною ціною та остаточною вартістю газу до 18-го числа місяця, наступного за газовим місяцем (місяцем поставки газу).

На виконання умов Договору та Додаткової угоди №34 від 26.11.2021 до Договору позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ за грудень 2021 року на суму 1627548,05 грн, що підтверджується актом прийому-передачі газу природного від 31.12.2021.

В акті прийому-передачі газу природного від 31.12.2021 міститься посилання на договір №ПГ-С/19-004/14 від 12.04.2019.

Факт отримання відповідачем вказаного товару підтверджується підписами представників та печаткою відповідача, на вищезазначеному акті приймання-передачі газу природного від 31.12.2021.

Відповідачем також жодних заперечень щодо отримання товару від позивача на підставі договору, не надано.

Для оплати наданих послуг з постачання природного газу, позивачем виставлено відповідачу рахунок №ПГ-С/19-004/14-0122 від 31122021 на суму 1627548,05 грн.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язання сторін виникли в порядку статті 11 Цивільного кодексу України з дій юридичних осіб, які в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують зазначені права та обов`язки, а укладений між ними правочин за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статей 712, 655-697 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, що передбачено приписами другого абзацу пункту першого статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупцю для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з його особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У статті 692 Цивільного кодексу України зазначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки відповідачем отримано природний газ, відповідно до вищезазначеного акту приймання-передачі, у позивача без будь-яких зауважень, оплата повинна здійснюватись в терміни, передбачені сторонами у Договорі.

Як зазначалось вище, у п. 2.3 Договору сторонами передбачено, що оплата загальної вартості газу за кожен місяць постачання (звітний місяць), проводиться на умовах, зазначених у Додаткових угодах, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п. 6 Додаткової угоди №34 від 26.11.2021 до Договору остаточний розрахунок за фактично поставлений газ здійснюється споживачем з постачальником за остаточною ціною та остаточною вартістю газу до 18-го числа місяця, наступного за газовим місяцем (місяцем поставки газу).

Таким чином, з урахуванням умов підписаного між сторонами Договору та Додаткової угоди №34 від 26.12.2021, відповідач зобов`язаний був оплатити природний газ поставлений за актом приймання-передачі газу природного від 31.12.2021 у строк до 18.01.2022 (включно).

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором та Додатковою угодою №34 від 26.1.2021 виконав належним чином, а саме поставив відповідачу товар (природний газ) на загальну суму 1627548,05 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов`язання щодо здійснення повної та своєчасної оплати отриманого товару виконав неналежним чином та не у повному обсязі, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась непогашена заборгованість в сумі 1148820,23 грн, зі сплати якої відповідачем допущено прострочення.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України обставин, повідомлених позивачем, не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 1148820,23 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач також просить стягнути з відповідача (з урахуванням уточненої позовної заяви) інфляційні втрати у розмірі 88912,94 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат є правомірними.

Вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 88912,94 грн підлягають задоволенню за розрахунком позивача перевіреним судом та неоспореним відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Крім того, при поданні позову позивачем долучено платіжне доручення №321 від 17.05.2022 про сплату судового збору у розмірі 15487,33 грн.

Судом прийнято до уваги, що у зв`язку з початком функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), а саме: «Електронний кабінет», «Електронний суд» та підсистеми відеоконференцзв`язку, статтю 4 Закону України «Про судовий збір» доповнено частиною третьою, згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, позивачем вірно сплачено судовий збір у розмірі 15487,33 грн за розгляд господарським судом позовних вимог про стягнення 1290610,38 грн.

Разом з усуненням недоліків позовної заяви позивачем було зменшено розмір позовних вимог та заявлено до стягнення 1237733,17 грн. Вказана заява прийнята судом під час відкриття провадження у справі.

Відтак, за розгляд господарським судом позовних вимог про стягнення 1237733,17 грн підлягав сплаті судовий збір у розмірі 14852,80 грн.

У зв`язку зі зменшенням позивачем позовних вимог, судовий збір у розмірі 634,53 грн буде повернуто ухвалою суду позивачу за його клопотанням на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Завод Обважнювачів» (85114, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Олекси Тихого, 99, ідентифікаційний код 00136751) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.КОМОДІТІЗ» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 3А, ідентифікаційний код 42601505) основний борг у розмірі 1148 820 (один мільйон сто сорок вісім тисяч вісімсот двадцять) грн 23 коп., інфляційні втрати у розмірі 88912 (вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот дванадцять) грн 94 коп. та судовий збір у розмірі 14852 (чотирнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн 80 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова