УХВАЛА

м. Київ

25.08.2022Справа № 910/7202/22
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Приходько І.В.,

розглянувши матеріали заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕНКІ КОНСТРАКШН"

про забезпечення позову

у справі за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕНКІ КОНСТРАКШН"

до ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЕЛІК ГРУП", що діє через "ПРЕДСТАВНИЦТВО "АКЕЛІК ГРУП" ВАТ"

про визнання права власності та зняття арешту з автомобіля

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва 19.08.2022 надійшла заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕНКІ КОНСТРАКШН" про забезпечення позову в якій заявник просить суд:

- зупинити продаж (реалізацію) транспортного засобу: загальний легковий універсал, марки: HYUNDAI, моделі CRETA, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , колір: синій, рік випуску: 2018, реєстраційний номер лота 515432;

- заборонити приватному виконавцю Вараві Роману Сергійовичу (04119, вулиця Хохлових Сім`ї, 9-А, оф. 1) та Державному підприємству «СЕТАМ» (ідентифікаційний код 39958500, 01001, місто Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6) вчиняти дії щодо продажу (реалізації) транспортного засобу: загальний легковий універсал, марки: HYUNDAI, моделі CRETA, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , колір: синій, рік випуску: 2018.

Подана заява мотивована тим, що позивач є власником автомобіля марки: НYUNDАІ, моделі СRЕТА, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , колір: синій, рік випуску: 2018, який, за доводами заявника, було протиправно арештовано та вилучено приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження №67868416, відкритого на виконання наказу від 09.12.2021 у справі №910/20474/20, боржником за яким є відповідач.

Заявник стверджує, що він набув право власності на автомобіль з 26.08.2021, що підтверджує договором №АЛ/25/08/21-01 купівлі-продажу транспортного засобу, актом приймання-передачі транспортного засобу від 26.08.2021, видатковою накладною №2 від 25.08.2021, податковою накладною, актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.12.2021.

Позивач зазначає, що постановою приватного виконавця від 27.07.2022 призначено суб`єкта оціночної діяльності для визначення ринкової вартості автомобіля. Разом з цим, заявник вказує, що 24.08.2022 призначено проведення прилюдних торгів (електронного аукціону) з продажу автомобіля.

Заявник вказує, що арешт та вилучення автомобіля мотивовано тим, що автомобіль не було перереєстровано у відповідних компетентних реєстраційних органах МВС і він обліковується за відповідачем, а тому є майном, яке знаходиться у власності відповідача і на яке може бути накладено арешт.

Відтак, за доводами заявника, у разі невжиття заходів забезпечення позову щодо заборони проведення зазначених торгів, забезпечити фактичне виконання судового рішення та ефективний захист порушеного права позивача буде неможливо без подання додаткового позову про витребування майна у переможця торгів.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно з частиною 4 статті 139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Отже, з положень частини 4 статті 139 Господарського процесуального кодексу України слідує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд відзначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку, зокрема, обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Так, посилання заявника на зміст обставин, щодо права власності позивача на автомобіль марки: НYUNDАІ, моделі СRЕТА, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , колір: синій, рік випуску: 2018 та протиправність арешту та вилучення приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження №67868416 автомобіля, належатимуть до предмету доказування, а також становитимуть основу доведення правомірності позовних вимог про визнання права власності та зняття арешту з автомобіля, а отже не можуть бути єдиною та беззаперечною підставою для вжиття заходів забезпечення позову та свідчити про неможливість реального виконання рішення суду, а також наявності певних труднощів при виконанні такого рішення у випадку задоволення позову.

Так, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем певних дій не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, всупереч наведених вимог закону, позивач в обґрунтування поданої ним заяви не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, а обставини, наведені ним в обґрунтування заяви про забезпечення позову, не є такими, що в розумінні ст. 136 Господарського процесуального кодексу України свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення позивача можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову про які просить заявник.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (така правова позиція Верховного Суду викладена, зокрема, в постанові від 04.11.2021 у справі № 907/416/21).

Як вже зазначено вище, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з матеріалами заяви про забезпечення позову, у виконавчому провадженні №67868416 перебуває наказ Господарського суду міста Києва від 09.12.2021 з примусового виконання рішення у справі №910/20474/20, за яким стягувачем є - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НОВУС УКРАЇНА", а боржником - "ПРЕДСТАВНИЦТВО "АКЕЛІК ГРУП" ВАТ", про стягнення коштів.

Статтею 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Стаття 327 ГПК України регламентує, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При виконанні судових рішень слід керуватися інтересами стягувача, оскільки стягувач вправі очікувати від держави вчинення всіх дій, які б наближали його до виконання судового рішення. У цьому сенсі наявність невиконаного судового рішення не вселятиме стягувачеві надію, що Україна як держава робить усе, аби наблизити стягувача до бажаної ним законної мети - виконання судового рішення як стадії реалізації права стягувача на справедливий суд у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 905/3773/14-908/5138/14).

У постанові від 03.04.2019 у справі № 211/129/18-ц Верховним Судом сформульовано правову позицію, згідно з якою суд не може заборонити виконавцеві вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання рішення. Вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду викладеною, зокрема, в постанові від 04.11.2021 у справі №907/416/21, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц викладено правовий висновок, згідно з яким цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили.

Суд відзначає, що заявлені заходи забезпечення позову фактично направлені на часткове перешкоджання виконанню судового рішення, яке набрало законної сили, в іншій справі - №910/20474/20 з приводу іншого спору, що виходить за межі мети забезпечення позову, яка полягає у вжитті судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення у випадку задоволення заявлених позовних вимог саме в даній справі (подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 29.09.2021 у справі №638/5084/20).

Таким чином, зупинення продажу (реалізації) транспортного засобу: загальний легковий універсал, марки: HYUNDAI, моделі CRETA, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , колір: синій, рік випуску: 2018, реєстраційний номер лота 515432 та заборона приватному виконавцю Вараві Роману Сергійовичу та Державному підприємству «СЕТАМ» вчиняти дії щодо продажу (реалізації) транспортного засобу: загальний легковий універсал, марки: HYUNDAI, моделі CRETA, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , колір: синій, рік випуску: 2018, який арештований та описаний у виконавчому провадженні №67868416, що, фактично, є забороною вчиняти виконавчі дії, спрямовані на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, в іншій справі №910/20474/20 та, по суті, є зупиненням виконання рішення суду в іншій справі (подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.04.2019 у справі №211/129/18-ц).

Отже, запропоновані заявником заходи забезпечення позову, на переконання суду, можуть мати наслідком порушення прав інших осіб, зокрема, ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "НОВУС УКРАЇНА" як стягувача у виконавчому провадженні №67868416.

Враховуючи вищезазначене у сукупності суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на період перебування судді Приходько І.В. у відпустці, питання про відмову у задоволенні заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕНКІ КОНСТРАКШН" про забезпечення позову розглядалось 25.08.2022.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕНКІ КОНСТРАКШН" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Приходько