ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2022 Справа № 904/6770/21

м. Львів

За позовом: Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус», м. Київ,

до відповідача: ОСОБА_1 , м. Нікополь, Дніпропетровська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська Мрія», м. Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на публічних торгах

Суддя Щигельська О.І.

Секретар судового засідання: Демчук А.П.

Представники сторін

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився.

Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст.222 ГПК України, фіксування судового процесу за допомогою відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua. не здійснювалося.

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

26.08.2021 на розгляд Господарського суду Львівської області ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 надіслано за правилами територіальної юрисдикції (підсудності) матеріали справи №904/6770/21 за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на публічних торгах.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2021 року справу передано судді Щигельській О.І.

В порядку ч.ч. 6,7 ст.176 ГПК України 30.08.2021 суд звернувся до Відділу реєстрації та обліку громадян Нікопольської міської ради щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

28.09.2021 в системі документообігу суду за вх.№22695/21 зареєстровано відповідь на запит, в якому зазначено, що в картотеці відділу реєстрації та обліку громадян, Реєстрі територіальної громади міста Нікополя відсутні відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 . Також додатково повідомлено, що відповідь на запитувану інформацію може бути неповною, для більш детального з`ясування відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 запропоновано звернутися до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС в Дніпропетровській області.

Ухвалою суду від 04.10.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 25.10.2021. Вирішено повідомити про дату, час та місце проведення підготовчого засідання ОСОБА_1 шляхом оприлюднення судом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Крім того листом № 904/6770/21/2/21 від 04.10.2021 суд звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС в Дніпропетровській області для з`ясування відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача - ОСОБА_1

21.10.2021 за вх.№24767/21 в системі документообігу суду зареєстровано подане позивачем клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 25.10.2021 підготовче засідання відкладено на 15.11.2021.

29.10.2021 за вх.№25473/21 в системі документообігу суду зареєстровано відповідь відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання управління з питань громадянства, паспортизації. Реєстрації та еміграції ГУ ДМС в Дніпропетровській області на запит суду щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі - ОСОБА_1 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою вказаною у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 15.11.2021 судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська Мрія», строки підготовчого провадження продовжити на 30 днів з 04.12.2021, підготовче засідання відкласти на 13.12.2021.

16.11.2021 в системі документообігу суду за вх.№27051/21 зареєстровано клопотання позивача про розгляд справи без участі представника позивача.

13.12.2021 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника (вх.№29985/21 від 13.12.2021).

Ухвалою суду від 13.12.2021 підготовче засідання відкладено на 17.01.2022.

Призначене на 17.01.2022, підготовче засідання, не відбулося у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Щигельської О.І.

18.01.2022 в системі документообігу суду за вх.№1305/22 зареєстровано клопотання позивача про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 24.01.2022 підготовче засідання призначено на 10.02.2022.

08.02.2022 за вх.№3339/22 в системі документообігу суду зареєстровано подане позивачем клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 10.02.2022 закрито підготовче провадження у справі №904/6770/21 та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.03.2022.

Ухвалою суду від 14.03.2022 розгляд справи відкладено на 28.04.2022.

25.04.2022 вх.№8391/22 в системі документообігу суду зареєстровано подане позивачем клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою суду від 28.04.2022 розгляд справи відкладено на 11.07.2022.

13.06.2022 в системі документообігу суду зареєстровано заяву позивача на виконання вимог суду (вх.№12404/22) та клопотання про розгляд справи без участі представника (вх.№12402/22).

11.07.2022 в системі документообігу суду за вх.№14768/22 зареєстровано клопотання представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 11.07.2022 судове засідання відкладено на 25.07.2022.

Учасники справи явки повноважних представників в судове засідання 25.07.2022 не забезпечили, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання їх повідомлено належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно п.1 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Судом встановлено, що про час і місце розгляду справи сторонам відомо, зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст.13 ГПК України, судом створювались учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, а їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Аргументи позивача

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що третьою особою - ТОВ «Львівська Мрія» неналежно виконувались зобов`язання щодо Кредитного договору №669/ЮКЛ-19 від 27.02.2019 року. Згідно умов Кредитного договору зобов`язання позичальника забезпечено іпотекою квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_1 . Відтак позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» заборгованість за Кредитним договором №669/ЮКЛ-19 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) від 27.02.2019 року у розмірі 2 020 000,00 грн, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки : квартири, яка складається з 2 житлових кімнат, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 75,4 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 . Звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на публічних торгах та направлення коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська мрія» (ідентифікаційний код 39005451) за Кредитним договором №669/ЮКЛ-19 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) від 27.02.2019 року. Встановити початкову ціну майна - предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі визначеному суб`єктом оціночної діяльності станом на поточну дату.

Аргументи відповідача

Відповідач заперечень та/або відзиву на позовну заяву не подав.

Аргументи третьої особи

Третьою особою пояснень, щодо предмету спору не подано.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

27.02.2019 року між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» (позивач по справі, банк за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівська мрія» (третя особа по справі, позичальник за договором) укладено Кредитний договір №669/ЮКЛ-19 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) за яким, банк відкрив позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію та в її межах надав кредитні кошти на наступних умовах: ліміт кредитування - 10000000,00 грн. (десять мільйонів гривень 00 копійок); строк кредитної лінії - з 27 лютого 2019 року по 26 лютого 2020 року включно; мета використання коштів - поповнення обігових коштів; процентна ставка - 24% (двадцять чотири процентів річних). Комісія за обслуговування кредитного рахунку, без ПДВ, а саме : комісія за надання кредиту (сплачується одноразово) - 50000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень та 00 копійок), комісія за зміну суттєвих умов кредитного договору за ініціативою позичальника (пролонгація, зміна трафіку погашення кредиту, збільшення ліміту кредитування, зміна процентної ставки тощо) - за окремим рішення Кредитного комітету. (п.1.1 Договору).

Під терміном «відновлювальна кредитна лінія» розуміється кредитна лінія, при якій ліміт кредитування визначаться у вигляді максимальної суми кредитних коштів, що може знаходитися у користуванні позичальника на будь-яку дату протягом терміну дії цього Договору. У разі часткового або повного повернення кредиту позичальник може повторно отримати кредит в межах зазначеного ліміту протягом строку кредитної лінії (п.1.2. Договору).

Відповідно до п. п. 2.1. - 2.2. Договору видача кредитних коштів в межах кредитної лінії здійснюється окремими частинами (надалі за текстом кожна окрема частина - «Транш»). Підставою для видачі кожного окремого траншу є заява позичальника. Строк розгляду банком заяви не може перевищувати 2 (двох) робочих днів. Для обліку строкової заборгованості позичальника за кредитом банк відкриває позичальнику кредитний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «КБ «ГЛОБУС», код банку в системі електронних платежів (МФО) 380526 (надалі - «кредитний рахунок»).

Згідно з п. 3.1. виконання позичальником зобов`язань за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених цим Договором) забезпечується зокрема, але не виключно: п.п. 3.1.2. Іпотекою квартири за АДРЕСА_4 , загальною площею 75,4 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів із свого поточного рахунку на кредитний рахунок. Заборгованість за кредитом повертається позичальником у відповідності до Графіка зменшення ліміту кредитування (додаток №1 до цього Договору), а у випадку, якщо такий не був укладений - не пізніше останнього дня строку кредитної лінії, передбаченого п.1.1. цього договору. У випадку, якщо цей день припадає на вихідний, святковий бо інший неробочий день сплата здійснюється у перший за ним робочий день.

У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків повернення кредиту, сума несплаченої в строк заборгованості за кредитом вважається простроченою та переноситься банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості позичальника за кредитом.

У випадку непогашення позичальником простроченої заборгованості за кредитом, банк, починаючи з дня виникнення такої заборгованості, може скористатися правом, зазначеним у п.5.2.7. Договору.

Відповідно до Розділу 6 Кредитного Договору позичальник зобов`язаний використати Кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути його відповідно до умов цього Договору. Своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом та комісії в порядку; передбаченому ним Договором. Достроково повернути всю заборгованість за цим Договором, а саме: повернути всю суму Кредиту, сплатити усі нараховані проценти, комісії, штрафні санкції (за наявності), а також сплатити всі інші платежі, передбачені цим Договором, у випадках, строки та в порядку, передбачених п. п. 9.1., 9.2 цього Договору. Невиконання Позичальником зобов`язань, передбачених ним пунктом, є підставою для здійснення Банком договірного списання суми заборгованості позичальника за цим Договором та/або для примусового стягнення (втому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно) суми заборгованості за цим Договором.

28.02.2019 року між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» (позивач по справі, іпотекодержатель за договором) та ОСОБА_1 (відповідач по справі, іпотекодавець за договором) як майновим поручителем за ТОВ «Львівська мрія» укладено Іпотечний договір №669-2/ЮЗІ-19.

Згідно положень Іпотечного договору Кредитний договір - це Кредитний Договір №699/ЮКЛ-19 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті), укладений між Іпотекодержателем та Позичальником від « 27» лютого 2019 року, з будь-якими змінами і доповненнями до нього, в тому числі стосовно зміни (збільшення чи зменшення) процентної ставки за користування кредитом строку кредитування, суми кредиту тощо, якщо такі укладені або будуть укладені між Сторонами майбутньому.

Основне зобов`язання - зобов`язання Позичальника перед Іпотекодержателем (Кредитодавцем), що випливають з Кредитного договору, в тому числі:

- повернути Іпотекодержателю кредит в сумі 10000000,00 гри. (десять мільйонів гривень 00 копійок) у строк по « 26» лютого 2020 року включно на умовах, зазначених у Кредитному договорі:

- сплатити Іпотекодержателю проценти за користування кредитом у розмірі, строки та на умовах, визначених у Кредитному договорі;

- відшкодувати Іпотекодержателю витрати, понесені у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки та інші витрати, пов`язані з обслуговуванням та виконанням Кредитного договору та цього Договору;

- сплатити на користь Іпотекодержателя штрафні санкції у випадку неналежного виконання зобов`язань за Кредитним договором.

Строк(и) - встановлені Кредитним договором, а також цим Договором, строки, при настанні яких Іпотекодавець та/або Позичальник зобов`язаний у порядку, встановленому Кредитним договором та цим Договором, здійснити ті чи інші дії на користь Іпотекодержателя.

Право іпотеки - безумовне та безспірне право Іпотекодержателя у разі невиконання Основного зобов`язання (в цілому або в частині) у строки, обумовлені Кредитним договором задовольнити свої вимоги за рахунок Предмета іпотеки в порядку, встановленому даним Договором та чинним законодавством України.

Позичальник - сторона Кредитного договору, на яку покладено обов`язок виконати Основне зобов`язання.

Відповідно до п.1.1. Іпотечного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання позичальником основного зобов`язання, що випливає з кредитного договору передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, наступне нерухоме майно (надалі іменується як «Предмет іпотеки»):

Об`єкт нерухомого майна/ кількість кімнат - квартира, складається з 2-ох житлових кімнат; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101;Адреса (місце розташування) - АДРЕСА_3 ; № квартири (прописом) - п`ятдесят п`ять; Площа загальна (кв.м) - 75,4; Площа житлова (кв.м.) - 33,1.

Відповідно до п. 1.2. Іпотечного договору предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Антоновою В.І., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 27.04.2017 року за реєстровим №909, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором прав - Антоновою В.І., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 27.04.2017 року за номером запису про право власності: 20173672, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №86005092 від 27.04.2017 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованою Тихоненко Ю.І. , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу « 28» лютого 2019 року.

Ринкова вартість предмета іпотеки відповідно до Висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ПП «Саната» від 20.02.2019 року становить 2020000,00 грн. без ПДВ (п.1.3. Іпотечного договору).

Узгоджена сторонами оціночна вартість Предмета іпотеки становить: 2020000,00 грн (п.1.4.).

Відповідно до п.1.5. сторони погодилися з тим, що у випадку задоволення вимог Іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки його вартість буде визначатися на розсуд Іпотекодержателя, або згідно п.1.4. даного Договору, або на підставі незалежної експертної оцінки проведеної на момент звернення стягнення на предмет іпотеки. Іпотекодержатель має право самостійно визначати суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно з п. 2.1. Іпотечного договору Іпотекодавець засвідчує, що на момент набуття чинності цим Договором: предмет іпотеки є власністю Іпотекодавця, який має право відчужувати Предмет іпотеки, і на нього (Предмет іпотеки) може бути звернуто Іпотекодержателем стягнення без жодних обмежень. Предмет іпотеки не є предметом іпотеки за іншими зобов`язаннями, не переданий третім особам у користування, в тому числі в найм, оренду, лізинг чи на підставі будь-якого іншого правочину, не проданий, не подарований, не відчужений будь-яким іншим способом, не є| предметом судового спору і не перебуває під забороною, арештом чи в податковій заставі, знаходиться у спільній власності, не є часткою, паєм і не є вкладом до статутного капіталу/фонду юридичної особи. Відсутність заборони відчуження, обтяження нерухомого майна іпотекою, іншого речового права на Предмет іпотеки та податкової застави підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (щодо об`єкта/суб`єкта), Витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна, сформованими (виданими) Тихоненко Ю.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу| « 28» лютого 2019 року. Предмет іпотеки знаходиться у спільній сумісній власності подружжя. Цей договір посвідчено за згодою дружини Іпотекодавця - ОСОБА_3 , справжність підпису якої на заяві засвідчено Барбулях Х.М. , приватним нотаріусом Львівського, міського нотаріального округу 26 лютого 2019 року за реєстровим №578.

Розділом 4 Іпотечного договору встановлені права та обов`язки сторін.

Пунктом 6.1. Іпотечного договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником Основного зобов`язання за Кредитним договором в цілому або його частини та/або невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим Договором, в цілому або їх частини Іпотекодержатель мас право вимагати від Іпотекодавця (Позичальника) усунення порушень та/або дострокового виконання Основного зобов`язання, про що Іпотекодавцю (Позичальнику) надсилається вимога про усунення порушення (іпотечна вимога), а в разі невиконання зазначеної вимоги Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки.

У вимозі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушених зобов`язань у не менш ніж 30 (тридцяти) денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання, порушення строку виконання та/або виконання не в повному обсязі цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення на предмет іпотеки, відповідно до умов цього Договору та чинного законодавства.

Відповідно до п. 6.3. Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що ним належним чином виконано взяті на себе договірні зобов`язання, перераховано на рахунок третьої особи кредитні кошти за Договором відповідно до розміру кредиту, що не перевищує 10000000 грн, що підтверджується Випискою по рахунку (Виписка по особовим рахункам з 01.12.2018 року по 25.08.2020 року по рахунку № НОМЕР_1 (ІВАN/Рах.№ НОМЕР_3 ) - надання кредиту (кредитний рахунок).

Позивач стверджує, що з 11.04.2019 року позичальник припинив виплачувати проценти за користування кредитними коштами, на підтвердження чого позивачем долучено Виписку по особовим рахункам з 01.12.2018 року по 25.08.2020 року по рахунку № НОМЕР_4 на рахунок (IBAN/Pax.№ НОМЕР_5 ) - перенесення прострочених відсотків.

За твердженням позивача загальна сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська Мрія» перед АТ «КБ «Глобус» за Кредитним договором №669/ЮКЛ-19 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) від 27.02.2019 року станом на 21.07.2021 року складає 11904195,46 грн, з яких прострочена заборгованість по кредиту - 8514000,00 грн, строкова заборгованість по процентам - 135290,96 грн та прострочена заборгованість по процентам - 3254904,50 грн.

Позивач зазначає, що 18.08.2020 року за Вих.№1-1846 від 18.08.2020 року ним на адресу позичальника направлено Вимогу про звернення стягнення на предмет застави, якою зазначено, що станом на 18.08.2020 року заборгованість ТОВ «Львівська Мрія» перед АТ «КБ «Глобус» становить 10225268,93 грн, в тому числі прострочена заборгованість по кредиту - 8514000,00 грн, прострочена заборгованість по процентам - 998373,39 грн, пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 684378,03 грн. та пеня за несвоєчасну сплату процентів - 28517,50 грн. Позивачем зазначено, що якщо у тридцяти денний строк з моменту одержання цієї вимоги позичальник не сплатить банку загальну суму заборгованості за Кредитним договором у розмірі 10225268,93 грн, Банк буде змушений вжити заходів щодо примусового стягнення всієї суми заборгованості за Кредитним договором.

Також 18.08.2020 року на адресу відповідача направлено Іпотечну вимогу Вих. №1847 (вимога про дострокове погашення заборгованості), у якій зазначено, що станом на 18.08.2020 заборгованість ТОВ «Львівська Мрія» перед АТ «КБ «Глобус» становить 10225268,93 грн, в тому числі: строкова заборгованість по кредиту 0 грн.; прострочена заборгованість по кредиту 8514000 грн; строкова заборгованість по процентах 0 грн.; прострочена заборгованість по процентах 998373,39 грн; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 684378,03 грн; пеня за несвоєчасну виплату процентів 28517,50 грн.

Крім того, зазначено, що у випадку, якщо в тридцяти денний строк з моменту одержання вимоги позичальник не сплатить банку суму заборгованості за Кредитним договором в розмірі 10225268,93 грн, банк буде змушений вжити заходів до примусового стягнення всієї суми заборгованості за Кредитним договором, на підставі і в порядку Закону України «Про іпотеку» та Іпотечного договору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

В матеріалах справи відсутні докази сплати заборгованості за Кредитним договором

З наведених підстав Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на публічних торгах.

ОЦІНКА СУДУ

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до вимог ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до вимог ч.1 ст.510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч.1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.346 ГК України кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст.348 ГК України банк здійснює контроль за виконанням умов кредитного договору, цільовим використанням, своєчасним і повним погашенням позички в порядку, встановленому законодавством.

Приписами ч.1 ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.3 вказаної статті позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави ("Позика"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Приписами ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.2 вказаної статті визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частинами 1 та 3 ст.575 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом, який регулює відносини у сфері застави нерухомого майна - іпотеки. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Приписами ч.1. ст.12 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки (ч.1. ст.11 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду,виконавчого напису нотаріуса або згідноз договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

З огляду на положення зазначених вище норм закону, а також положення іпотечного договору, при укладенні договору відповідач як іпотекодавець (майновий поручитель) зобов`язався за рахунок переданого в іпотеку майна забезпечити та виконати зобов`язання боржника, якщо такого виконання не відбудеться, незалежно від причин неплатоспроможності та підстав невиконання боржником умов кредитного договору. Укладаючи Іпотечний договір, позивач шляхом вільного волевиявлення приймав на себе саме ризик невиконання позичальником умов Кредитного договору та настання відповідних несприятливих для нього наслідків у вигляді невиконання основного зобов`язання боржником, зокрема й у разі визнання позичальника неплатоспроможним (Правова позиція Великої Палати Верховного Суду наведена у постанові від 02.07.2019 у справі № 910/15484/17).

При цьому, суд зазначає і аналогічну правову позицію викладено, зокрема у п.4.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», що у разі якщо право звернення стягнення на майно пов`язане з невиконанням зобов`язання, забезпеченого іпотекою, судам слід встановлювати загальний розмір вимог кредитора та виходити з того, що обов`язковою передумовою звернення стягнення на предмет іпотеки є встановлення судом факту невиконання основного зобов`язання.

На підставі наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач АТ «КБ «Глобус» виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Третій особі - ТзОВ «Львівська мрія» кредитні кошти у розмірі погодженому Договором. В свою чергу позичальник - ТзОВ «Львівська мрія» взяті на себе зобов`язання за Договором щодо повернення кредитних коштів в повному обсязі не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 11904195,46 грн, з яких: прострочена заборгованість по кредиту - 8514000,00 грн, строкова заборгованість по процентам - 135290,96грн. та прострочена заборгованість по процентам - 3254 904,50 грн.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

У зв`язку із наведеним позивач звернувся до третьої особи та відповідача з Вимогами від 18.08.2020вих. №1-1846 та вих. №1-1847 щодо усунення порушень за Договором, однак такі вимоги були залишені без задоволення. Докази повного або часткового задоволення вимог позивача в матеріалах справи відсутні, станом на час розгляду спору по суті учасниками справи суду не заявлені та не подані.

Відтак, при укладенні Іпотечного договору відповідач як Іпотекодавець (майновий поручитель) забезпечив виконання зобов`язання боржника за рахунок переданого в іпотеку Предмета іпотеки незалежно від причин неплатоспроможності та підстав невиконання боржником умов Договору. Таким чином, відповідач добровільно обмежив своє право власності на Предмет іпотеки у встановлений чинним законодавством спосіб та прийняв на себе, в тому числі, ризик настання відповідних несприятливих для нього наслідків у вигляді невиконання основного зобов`язання боржником (через недобросовісність, зміну складу акціонерів боржника чи з інших причин). Аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17).

Враховуючи наведене суд зазначає, що відповідачем як поручителем за Договором, до якого позивач звернувся з вимогою про сплату заборгованості за цим договором, в результаті невиконання вказаної вимоги було порушено право позивача на повернення кредитних коштів.

За наведених обставин, на підставі представлених сторонами доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог про стягнення заборгованості за Кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) від 27.02.2019 року у розмірі 2020000,00 грн, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: квартири, яка складається з 2 житлових кімнат, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 75,4 кв.м., житловою площею 33,1 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу предмету іпотеки на публічних торгах та направлення коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська мрія» (ідентифікаційний код 39005451) за Кредитним договором №669/ЮКЛ-19 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) від 27.02.2019 року.

Щодо визначеного позивачем способу реалізації предмета іпотеки щодо продажу майна на публічних торгах за ціною у розмірі визначеному суб`єктом оціночної діяльності станом на поточну дату суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно ч.6. ст.38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Відповідно до Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу. Тобто, максимальна сума грошей, яку погодиться заплатити покупець і мінімальна сума грошей, яку погодиться отримати продавець на відкритому конкурентному активному ринку, якщо продаж не є терміновим.

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок, що у розумінні норми статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Разом з тим відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

Європейський суд з прав людини в рішеннях Sutyazhnik v. Russia від 29 липня 2009 року, Esertas v. Lithuania від 31 травня 2012 року зазначав, що у справах можуть бути обставини, які свідчать про відсутність соціальної потреби чи нагальної суспільної необхідності, які б виправдовували відхилення від принципу правової визначеності. Тобто не потрібно скасовувати правильне по суті рішення суду лише заради правового пуризму.

Не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2018у справі №235/3619/15-ц та послідовно застосовується Верховним Судом, зокрема, у постановах від 05.09.2018 у справі №202/30076/13-ц, від 24.04.2019 у справі №910/11364/17, від 20.05.2019 у справі №925/53/18, від 05.06.2019 у справі № 905/198/18.

З урахуванням наведеного та з огляду на погодження сторонами у п.1.4. та 1.5. Іпотечного договору узгодженої оціночної вартості предмета іпотеки, а також того, у випадку задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки його вартість буде визначатись на розсуд іпотекодержателя або згідно п.1.4. Іпотечного договору або на підставі незалежної експертної оцінки проведеної на момент звернення стягнення на предмет іпотеки, суд дійшов висновку призначити реалізацію іпотечного майна шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження без визначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні.

При цьому судом також взято до уваги, що відповідно до п.2.3. Іпотечного договору іпотекодавець гарантує, що за місцем знаходження предмета іпотеки не зареєстровані та фактично не проживають (не мають права користування) малолітні чи неповнолітні особи та передання предмета іпотеки в іпотеку не порушує прав та інтересів зазначених осіб. Згідно ж п.4.4.9. Іпотечного договору іпотекодавець зобов`язаний не здійснювати реєстрацію інших осіб, в тому числі неповнолітніх та малолітніх осіб за місцем знаходження предмета іпотеки без попереднього письмового дозволу іпотекодержателя. В матеріалах справи відсутні, учасниками не наведені доводи та не подані докази порушення іпотечного Договору іпотекодавцем чи іншими особами в цій частині станом на час ухвалення рішення.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України). Стандарт доказування «вірогідності доказів», який на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. На суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Вказаної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 904/2357/20.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, судовий збір в розмірі 30300,00грн. покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (04073, місто Київ, провулок Куренівський, будинок 19/5; ідентифікаційний код 35591059) заборгованість за Кредитним договором №669/ЮКЛ-19 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) від 27.02.2019 року у розмірі 2020000,00 грн, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру, яка складається з 2 житлових кімнат, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, що розташована за адресою : АДРЕСА_3 , загальною площею 75,4 кв. м., житловою площею 33,1 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).

Звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на публічних торгах та направлення коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська Мрія» (04119, місто Київ, вулиця Зоологічна, будинок 4-А, офіс 139; ідентифікаційний код39005451) за Кредитним договором №669/ЮКЛ-19 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (у національній валюті) від 27.02.2019 року.

Встановити початкову ціну майна - предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі визначеному суб`єктом оціночної діяльності станом на поточну дату.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (04073, місто Київ, провулок Куренівський, будинок 19/5; ідентифікаційний код 35591059) 30300,00 грн судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили в порядку ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено та підписано суддею 05.08.2022р.

Суддя Щигельська О.І.