СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. Харків Справа № 917/100/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А. , суддя Гребенюк Н.В.

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.

учасники справи не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ Агрофірми "Добробут" (вх. №618 П/1) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.04.2022 у справі № 917/100/22 (суддя Д.М. Сірош, повний текст ухвали складено 26.04.2022)

за позовом ТОВ Агрофірма "Добробут"

до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

ТОВ Агрофірма "Добробут" звернулось з позовом до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, в якому просило визнати укладеною додаткову угоду № 2 до договору оренди землі № 1 від 02.01.2020, який укладено між Лучківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та ТОВ Агрофірма "Добробут".

18.03.2022 від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 2268).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.04.2022 у справі № 917/100/22 (Д.М. Сірош) відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що прийняття органом місцевого самоврядування рішення про передачу в оренду земельних часток (паїв) ФОП Кулечці Антону Володимировичу та укладення договору про оренду земельних часток (паїв) на його виконання не свідчить про утруднення виконання чи невиконання судового рішення у спорі про визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі у випадку задоволення позовних вимог ТОВ Агрофірми «Добробут».

ТОВ Агрофірма "Добробут", позивач, з ухвалою місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.04.2022 у справі № 917/100/22 скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову. Одночасно апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ Агрофірма «Добробут» посилалось на наступне:

- місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали не було належним чином враховано, що передача спірних земельних ділянок в оренду третім особам може унеможливити відновлення порушених прав позивача щодо поновлення договорів оренди землі, зумовить появу інших судових процесів, у зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення позову може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених прав ТОВ Агрофірми «Добробут»;

- судом першої інстанції не надано належної оцінки наявності зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, наявності протиправної поведінки відповідача з огляду на прийняття Кобеляцькою міською радою рішення про передачу в оренду землі, а також не забезпечено збалансованість інтересів сторін правовідносин;

- вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ФОП Кулечці Антону Володимировичу вчиняти будь-які дії щодо спірних земельних ділянок (в тому числі їх використання) та заборони будь-яким іншим особам, крім ТОВ Агрофірми «Добробут», вживати заходи, спрямовані на обробіток землі для вирощування сільськогосподарської продукції на спірних земельних ділянках, не несе за собою негативних наслідків для Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, адже позивач належним чином виконує свої обов`язки за договором оренди, у тому числі вчасно та в повному обсязі сплачує орендну плату;

- позивачем на спірних земельних ділянках було проведено як осінньо-польовi, так i весняно-польові роботи, тому понесені грошові витрати в розмірі 178 822,06 грн, з огляду на що вчинення відповідачем будь-яких дій з передачі в користування (оренду) третім особам спірних земельних ділянок може призвести до фінансових втрат зі сторони ТОВ Агрофірми «Добробут», а також порушити інтереси держави та суспільства загалом.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 27.05.2022 для розгляду справи №917/100/22 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 у справі № 917/100/22, зокрема, клопотання ТОВ Агрофірми "Добробут" про поновлення строку на подання апеляційної скарги задоволено, строк на подання апеляційної скарги поновлено, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ Агрофірми "Добробут" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.04.2022 у справі №917/100/22, встановлено строк відповідачу для подання відзиву на апеляційну скаргу, витребувано з господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/100/22. Призначено справу до розгляду. Про час та місце судового розгляду спору ухвалено повідомити сторін додатково.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 у справі № 917/100/22, зокрема, призначено справу № 917/100/22 до розгляду на 08.08.2022 на 11:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду, визнано необов`язковою явку представників учасників справи та доведено до відома, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції їх представників не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті. Запропоновано учасникам справи реалізовувати свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі "Електронний суд".

23.06.2022 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 917/100/22.

У судове засідання представники сторін не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать відомості картки обліку вихідних документів, а також повідомлення про вручення поштових відправлень, наявні в матеріалах справи.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, а також з огляду на те, що явка сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а наявних матеріалів справи на думку суду достатньо для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

Щодо розумності строку розгляду справи судова колегія зазначає наступне.

За змістом ч. 2 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" постановлено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022№ 2212-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь головуючого по справі (суддю-доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на нижче викладене.

Як встановлено колегією суддів, ТОВ Агрофірма "Добробут" звернулось з позовом до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, в якому просить визнати укладеною додаткову угоду № 2 до договору оренди землі № 1 від 02.01.2020 між Лучківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та ТОВ Агрофірмою "Добробут".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.02.2022 господарський суд Полтавської області прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі № 917/100/22, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі на 15 год. 15 хв. 07.02.2022.

18.03.2022 від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 2268), у якій він просив:

- заборонити ФОП Кулечці Антону Володимировичу (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок (в тому числі їх використання) загальною площею 12,7912 га (3 невитребувані земельні частки (паї)), які є предметом договору оренди земельних часток (паїв) № 1 від 02 січня 2020 року, укладеного між Лучківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та ТОВ Агрофірма «Добробут» та передані ФОП Кулечці Антону Володимировичу згідно з договором оренди земельних часток (паїв) № 25 від 01.11.2021 на підставі рішення тринадцятої сесії восьмого скликання Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області № 45 від 29 жовтня 2021 року «Про розгляд заяв щодо надання в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) ФОП Кулечка Антона Володимировича загальною площею 53,2019 га на території колишньої Світлогірської сільської ради, 12,7912 га на території колишньої Лучківської сільської ради, 55,44 га на території колишньої Вільховатської сільської ради», пунктом 2 якого вирішено надати з 01 січня 2022 року в оренду ФОП Кулечці Антону Володимировичу невитребувані земельні частки (паї) загальною площею 12,7912 га в кількості 3 земельні частки (паї), розташовані за межами населених пунктів на території Кобеляцької міської ради (колишня Лучківська сільська рада) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном до 31.12.2022, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі;

- заборонити будь-яким іншим особам окрім ТОВ Агрофірма «Добробут» () вживати заходів, спрямованих на обробіток землі для вирощування сільськогосподарської продукції на земельних ділянках загальною площею 12,7912 га (3 невитребувані земельні частки (паї), які є предметом договору оренди земельних часток (паїв) № 1 від 02 січня 2020 року, укладеного між Лучківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та ТОВ Агрофірма «Добробут».

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач посилався на те, що звернувся до господарського суду Полтавської області за захистом своїх порушених прав щодо поновлення договору оренди невитребуваних земельних часток (паїв) від 02 січня 2020 року на земельні ділянки загальною площею 12,7912 га, укладеного між Лучківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та ТОВ Агрофірмою «Добробут» шляхом визнання укладеною додаткової угоди № 2 до договору оренди № 1 від 02.01.2020 з підстав пункту 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 721-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області», Лучківська сільська рада Кобеляцького району Полтавської області ввійшла до складу Територіальної громади Кобеляцької міської ради Полтавської області.

З інформації, що зазначена в розділі «Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» витягу із ЄДРПОУ на запит за кодом 73 від 31 березня 2021 року, вбачається що Кобеляцька міська рада Полтавської області () є правонаступником Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області ().

Таким чином, до правонаступника Лучківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області перейшли всі права та обов`язки за договором № 1 від 02 січня 2020 року.

З доданих відповідачем копій документів до відзиву на позовну заяву про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі у справі № 917/100/22 від 22.02.2022 ТОВ Агрофірмі «Добробут» стало відомо, що Кобеляцька міська рада Полтавського району Полтавської області 29 жовтня 2021 на тринадцятій сесії восьмого скликання прийняла рішення № 45 «Про розгляд заяв щодо надання в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) ФОП Кулечці А.В. загальною площею 53,2019 га на території колишньої Світлогірської сільської ради, 12,7912 га на території колишньої Лучківської сільської ради, 55,44 га на території колишньої Вільховатської сільської ради», пунктом 2 якого вирішено надати з 01 січня 2022 року в оренду ФОП Кулечці Антону Володимировичу невитребувані земельні частки (паї) загальною площею 12,7912 га в кількості 3 земельні частки (паї), розташовані за межами населених пунктів на території Кобеляцької міської ради (колишня Лучківська сільська рада) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном до 31.12.2022 та уклала договір оренди земельних часток (паїв) № 25 від 01.11.2021 із ФОП Кулечкою Антоном Володимировичем, предметом якого є строкове платне користування невитребуваними земельними частками (паями) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 12,7912 га (3 ділянки), які знаходяться за межами населених пунктів Кобеляцької міської ради (територія колишньої Лучківської сільської ради), які є предметом договору оренди земельних часток (паїв) № 1 від 02 січня 2020 року, укладеного між Лучківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та ТОВ Агрофірмою «Добробут».

Як зазначає позивач, в період дії договору оренди невитребуваних земельних часток (паїв) від 02.01.2020, укладеного між позивачем і відповідачем, останній 29.10.2021 прийняв рішення про передання спірних земельних ділянок в оренду третій особі.

В обґрунтування заяви, позивач зазначає, що на момент дії договору оренди земельних часток (паїв) від 02.01.2020, та звернення з позовом до суду про поновлення договорів оренди на спірні земельні ділянки, відповідачем здійснюються недобросовісні дії з передачі спірних земельних ділянок в оренду третій особі.

Зазначене змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права на поновлення договору оренди землі в силу закону із дотриманням відповідної процедури та порядку.

Позивач зазначає, що на даний час склалася ситуація, що одночасно два різні суб`єкти господарювання вважають, що мають право користування спірними земельними ділянками, хоча ТОВ Агрофірма "Добробут" не передавало Кобеляцькій міській раді Полтавського району Полтавської області спірні земельні ділянки за актом приймання - передачі, які позивачем було прийнято за договором оренди від 02.01.2020.

Передача спірних земельних ділянок в оренду третім особам унеможливлює відновлення порушених прав щодо поновлення договорів оренди землі та додатково втягує позивача в інший судовий процес.

Отже, як вважає позивач, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала місцевого господарського суду про відмову у забезпеченні позову, можливість оскарження якої передбачена положеннями пункту 4 статті 255 ГПК України.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до приписів частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов може бути забезпечений, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, для забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 у справі № 911/1551/18.

Предметом спору у даній справі є визнання укладеною додаткової угоди № 2 до договору оренди землі № 1 від 02.01.2020, який укладено між Лучківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та ТОВ Агрофірмою "Добробут", тобто позивач звернувся з немайновою вимогою, яка у разі її задоволення не потребує примусового виконання, тому в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Як вбачається з матеріалів справи і як стверджує позивач, земельні ділянки, які він орендував за договором, на цей час передані в оренду іншій особі (ФОП Кулечці Антону Володимировичу), який використовує їх відповідно до договору оренди земельних часток (паїв) № 25 від 01.11.2021 на підставі рішення тринадцятої сесії восьмого скликання Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області № 45 від 29 жовтня 2021 року.

Проте, звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав, позивач не просив суд усунути перешкоди у користуванні спірними земельними ділянками або визнати недійсними договір оренди, підписаний між ФОП Кулечкою А.В. та відповідачем по справі.

Відповідно до приписів статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За таких обставин, в даному випадку, задоволення позовних вимог позивача (визнання укладеною додаткової угоди № 2 до договору оренди землі № 1 від 02.01.2020, який укладений між Лучківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та ТОВ Агрофірмою "Добробут") не призведе до автоматичного повернення спірних земельних ділянок позивачу.

Як зазначалося вище, позивач в якості забезпечення позову просив суд заборонити ФОП Кулечці А.В., вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок (в тому числі їх використання) загальною площею 12,7912 га (3 невитребувані земельні частки (паї)), які є предметом договору оренди земельних часток (паїв) № 1 від 02 січня 2020 року, укладеного між Лучківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та ТОВ Агрофірмою «Добробут» та передані ФОП Кулечці Антону Володимировичу згідно з договором оренди земельних часток (паїв) № 25 від 01.11.2021 на підставі рішення тринадцятої сесії восьмого скликання Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області № 45 від 29 жовтня 2021 року «Про розгляд заяв щодо надання в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) ФОП Кулечка Антона Володимировича загальною площею 53,2019 га на території колишньої Світлогірської сільської ради, 12,7912 га на території колишньої Лучківської сільської ради, 55,44 га на території колишньої Вільховатської сільської ради», пунктом 2 якого вирішено надати з 01 січня 2022 року в оренду ФОП Кулечці Антону Володимировичу невитребувані земельні частки (паї) загальною площею 12,7912 га в кількості 3 земельні частки (паї), розташовані за межами населених пунктів на території Кобеляцької міської ради (колишня Лучківська сільська рада) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном до 31.12.2022, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Відповідно до приписів частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов може бути забезпечений, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії .

ФОП Кулечко А.В. не є відповідачем по справі. Його також не залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В той же час, частина 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачає в якості забезпечення позову заборону вчиняти дії саме відповідачу.

Крім того, позивач в якості забезпечення позову також просив заборонити будь-яким іншим особам окрім ТОВ Агрофірма «Добробут» () вживати заходів, спрямованих на обробіток землі для вирощування сільськогосподарської продукції на земельних ділянках загальною площею 12,7912 га (3 невитребувані земельні частки (паї), які є предметом договору оренди земельних часток (паїв) № 1 від 02 січня 2020 року, укладеного між Лучківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та ТОВ Агрофірмою «Добробут».

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Частина 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачає такий спосіб забезпечення позову, як заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Як зазначалося вище, предметом позову є визнання укладеною додаткової угоди. Позивач просив суд фактично заборонити невизначеному колу осіб вчиняти дії, спрямовані саме на використання земельної ділянки.

За таких обставин, такий захід забезпечення позову, як заборона будь-яким іншим особам окрім ТОВ Агрофірми «Добробут» () вживати заходів, спрямованих на обробіток землі для вирощування сільськогосподарської продукції на земельних ділянках загальною площею 12,7912 га (3 невитребувані земельні частки (паї), які є предметом договору оренди земельних часток (паїв) № 1 від 02 січня 2020 року, укладеного між Лучківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та ТОВ Агрофірмою «Добробут» не стосується предмета позову по цій справі.

Так, враховуючи викладене у сукупності, судова колегія дійшла висновку про те, що в даному випадку заявником не обґрунтовано та не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що невжиття запропонованих заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог у спорі про визнання укладеною додаткову угоду до договору оренди землі, не дотримано приписів процесуального закону щодо співвідношення заходу забезпечення позову до предмету позову та суб`єктного складу сторін спору, що свідчить про обґрунтованість висновку місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для задоволення заяви ТОВ Агрофірми «Добробут» про забезпечення позову.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відмова у застосуванні заходів забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з іншим клопотанням/заявою про забезпечення позову при появі нових обставин або доказів чи доводів, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову у межах розгляду даної справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та не є підставою для його скасування.

З огляду на викладене та враховуючи, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали, прийнятої за результатом розгляду заяви про забезпечення позову, було дотримано норми процесуального права, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваної ухвали, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а тому ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.04.2022 у справі № 917/100/22 слід залишити без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ Агрофірма "Добробут" на ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.04.2022 у справі № 917/100/22 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.04.2022 у справі № 917/100/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12.08.2022

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк