ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" серпня 2022 р. м. Вінниця Cправа № 902/1249/21

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Шейкіній М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Млин", вул. Д. Нечая, 7, м. Вінниця, 21001, код - 30804187

до: Фермерського господарства "Лемешівка-Агро", вул. Агрономічна, 16, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, код - 38309199

про стягнення 1 603 600,00 грн

за участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: Волков Павло Олександрович

В С Т А Н О В И В :

16.12.2021 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (б/н від 13.12.2021 року) (вх.канц. № 1279/21 від 16.12.2021 року) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Млин" до Фермерського господарства "Лемешівка-Агро" про стягнення 1 603 600,00 грн заборгованості, з яких 1 520 000,00 грн штрафні санкції згідно п. 5.6 та 83 600,00 грн пені згідно п. 5.3 Договору поставки № 3 від 19.02.2021 року.

Ухвалою суду від 21.12.2021 року відкрито провадження у справі № 902/1249/21 за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 26.01.2022 року.

У судовому засіданні 26.01.2022 року судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/1249/21 на 16.02.2022 року о 09:30 год.

Ухвалою суду від 27.01.2022 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

16.02.2022 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (б/н від 16.02.2022 року), в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позову повністю. Зазначений відзив заявником сформовано в системі "Електронний суд".

28.02.2022 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (б/н від 22.02.2022 року).

31.03.2022 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання (б/н від 31.03.2022 року), в якому останній просить суд визнати втраченим право позивача на подання відповіді на відзив у зв`язку з порушенням призначеного судом строку на його подання та залишити відповідь на відзив від 22.02.2022 року без розгляду. Зазначене клопотання заявником зареєстровано в системі "Електронний суд".

Ухвалою суду від 06.04.2021 року, яку занесено до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача (б/н від 31.03.2022 року) про визнання втраченим права позивача на подання відповіді на відзив та залишення відповіді на відзив від 22.02.2022 року без розгляду.

Мотиви процесуального рішення також викладено в ухвалі суду від 08.04.2022 року.

27.04.2022 року до суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Волкова Павла Олександровича від 27.04.2022 року (вх. №01-34/3176/22) про визнання втраченим права позивача на подання відповіді на відзив та про залишення без розгляду відповіді на відзив від 22.02.2022 року (зареєстрованої судом 28.02.2022 року за №01-34/1922/22).

Крім того, 27.04.2022 року до суду надійшло клопотання представника відповідача адвоката Волкова Павла Олександровича про призначення колегіального розгляду справи №902/1249/21 (вх. №01-34/3190/22).

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27.04.2022 року:

- відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Волкова Павла Олександровича від 27.04.2022 року (вх. №01-34/3176/22) про визнання втраченим права позивача на подання відповіді на відзив та про залишення без розгляду відповіді на відзив від 22.02.2022 року (зареєстрованої судом 28.02.2022 року за №01-34/1922/22);

- відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Волкова Павла Олександровича від 27.04.2022 року про призначення колегіального розгляду справи №902/1249/21 (вх. №01-34/3190/22);

- відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Волкова Павла Олександровича про відвід Судді Господарського суду Вінницької області Міліціанова Р.В. у справі №902/1249/21, висловленої у клопотанні від 27.04.2022 року (вх. №01-34/3176/22) про залишення відповіді на відзив без розгляду та клопотанні від 27.04.2022 року про призначення колегіального розгляду справи (вх. №01-34/3190/22).

Також, даною ухвалою, виправлено описку, допущену у абзаці 9 другого аркушу мотивувальної частини Ухвали Господарського суду Вінницької області від 08.04.2022 року у справі №902/1249/21.

10.05.2022 року представником відповідача подано клопотання (б/н від 10.05.2022 року) (вх.канц. № 01-34/3509/22) про зупинення провадження у справі № 902/1249/21 до набрання законної сили Рішенням Господарського суду Вінницької області від 20.04.2022 року у справі № 902/1071/21.

Ухвалою суду від 10.05.2022 року відмолено у задоволенні клопотання відповідача (б/н від 10.05.2022 року) про зупинення провадження у справі № 902/1249/21 до набрання законної сили Рішенням Господарського суду Вінницької області від 20.04.2022 року у справі № 902/1071/21.

Також, даною ухвалою, закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/1249/21 до розгляду по суті на 24.05.2022 року.

Ухвалами суду від 25.05.2022 року, 08.06.2022 року 22.06.2022 року повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи по суті.

25.07.2022 року до суду від представника відповідача адвоката Волкова П.О. надійшло ряд документів, серед яких: письмові пояснення (б/н від 25.07.2022 року) (вх.канц. № 01-34/5980/22) та додаткові письмові пояснення (б/н від 25.07.2022 року) (вх.канц. № 01-34/5981/22).

В судовому засіданні 25.07.2022 року судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на підставі ч. 2 ст. 202, ч. 1 ст. 216 ГПК України до 02.08.2022 року, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 29.07.2022 року повідомлено учасників справи про дату наступного судового засідання.

У судовому засіданні 02.08.2022 року прийняв участь представник відповідача. Представник позивача правом участі в судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Зокрема, представника позивача повідомлено про дату розгляду справи по суті телефонограмою (т. 2 а.с. 120), а також з використанням системи "Електронний суд" шляхом направлення ухвали суду від 29.07.2022 року.

02.08.2022 року представником позивача направлено на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №01-34/6306/22), що підтверджує обізнаність позивача відносно дати та часу розгляду справи.

Суд виходить з того, що клопотання про відкладення розгляду справи заявлено повторно (первісне клопотання від 25.07.2022 року - т. 2 а.с. 94-96).

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Тому, судом відхилено клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи від 02.08.2022 року вх. №01-34/6306/22).

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&ес рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Стислий виклад позицій сторін щодо предмету спору.

Позивач, в якості підстави заявлених позовних вимог, посилається на укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Млин" (Покупець) та Фермерським господарством "Лемешівка-Агро" (Постачальник) договору поставки № 3 поставки зерна майбутнього врожаю від 19.02.2021 року.

За твердженнями позивача в зв`язку з неналежним виконання Фермерським господарством "Лемешівка-Агро" умов укладеного договору, в частині поставки зерна пшениці належної якості, що не відповідає умовам Договору №3 поставки зерна майбутнього врожаю від 19.02.2021 року, Товариством з обмеженою відповідальністю нараховано відповідачу штрафні санкції на загальну суму 1 603 600,00 грн.

З метою захисту свої прав Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Млин" звернулось з позовом до суду про стягнення з Фермерського господарства "Лемешівка-Агро" 1 520 000,00 грн штрафних санкцій згідно п. 5.6 Договору та 83 600,00 грн пені згідно п. 5.3 Договору поставки № 3 від 19.02.2021 року (т. 1 а.с. 1-122).

У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, зазначаючи наступне.

Відповідач стверджує, що в період з 20.08.2021 року по 25.08.2021 року за заявкою позивача, на виконання умов укладеного договору відвантажено пшеницю 3-го класу у кількості 495,24 тон на загальну суму 3 763 823,29 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними.

При цьому, 4,76 тонни пшениці перебувають на збереженні у відповідача на складі ТОВ "Лемешівка Агро Плюс" (адреса: Вінницька область, Калинівський р-н, с. Сальник), позивачем не забираються з невідомих причин.

Відповідач гарантує зберігання 4,76 тонни пшениці згідно п.1.2. Договору та зазначає що пшениця буде відвантажена позивачу на його вимогу у відповідності до умов Договору.

Підтвердженням прийняття позивачем пшениці саме 3-го класу в кількості 495,24 тонни та її оплати за погодженою позивачем та відповідачем Актом-розрахунком від 20.08.2021 року ціною є підписані Директором ТОВ "ВІННИЦЯ-МЛИН" Бондарем І.С. та завірені печаткою позивача видаткові накладні № 21 - № 24, сформовані та зареєстровані відповідачем в ЄРПН в період з 24.02.2021 року по 24.09.2021 року.

При цьому, ФГ "Лемешівка-Агро" через водіїв автомобілів ТОВ "Вінниця- Млин", якими здійснювалась поставка пшениці передано для підписання Специфікацію та відповідні акти приймання передачі товару.

Після отримання позивачем 24.08.2021 року пшениці 3-го класу в кількості 495,24 тонни, її оплати в сумі 300 000,00 грн від 27.08.2021 року та в сумі 351 439,73 від 03.09.2021 року, позивач жодних обґрунтованих претензій щодо кількості або якості поставленого товару за Договором № 3 від 19.02.2021 року відповідачу не надав.

Тому, у позивача відсутні законні підстави застосовувати до відповідача будь-які штрафні санкції згідно п. п. 5.3., 5.6. Договору поставки пшениці (а.с. 156-166, т. 1).

У відповіді на відзив позивач зазначає про необґрунтованість доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву та вказує на наступне.

Договір № 3 поставки зерна майбутнього врожаю був укладений між ФГ "Лемешівка-Агро" та ТОВ "Вінниця-Млин" 19.02.2021 року. У даному договорі сторони обумовили підстави виникнення та завершення правовідносин.

Як зазначає позивач, Наказ Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 728, яким серед іншого, затверджена форма посвідчення про якість зерна (типова форма № 42), на який посилається ФГ "Лемешівка-Агро", прийнятий 08.04.2021 року та набрав чинності 15.06.2021 року, тобто після виникнення правовідносин між сторонами.

Між сторонами не підписувались будь-які додаткові угоди, обумовлені прийняттям Наказу № 728 від 08.04.2021 року.

У зв`язку з чим, дія Наказу не поширюється на правовідносини, які виникли між Сторонами 19.02.2021 року та унормовувались умовами Договором № З поставки зерна майбутнього врожаю.

Також, згідно пункту 1.3. Договору, поставка вважається здійсненою в момент підписання актів приймання - передачі на всю кількість товару після переміщення всієї кількості товару на склад покупця, відповідно до умов цього договору.

Системний аналіз пунктів 2.2. та 2.3. Договору дає підстави для висновку, що обов`язок надати з товаром Акти приймання - передачі товару лежить саме на Постачальнику та надання таких Актів приймання - передачі товару є підставою для проведення остаточного розрахунку за товар.

Проте, оригінали видаткових накладних були надіслані ФГ "Лемешівка-Агро" лише 22.09.2021 року і були отримані 28.09.2021 року, лише через місяць після постачання пшениці.

При цьому позивачу, не було надано ні специфікації, ні актів приймання - передачі товару, ні складських документів, ні карток аналізу зерна (форма № 47) виписаних ФГ "Лемешівка-Агро".

Оскільки постачання пшениці, станом на дату перевезення пшениці не було опосередковано складенням та наданням ФГ "Лемешівка-Агро" оригіналів товаросупровідної документації (окрім оригіналів товарно-транспортних накладних), не наданням для підписання на 14.12.2021 року Актів приймання - передачі пшениці, не поставкою 4,76 тон пшениці, які перебувають на складі ТОВ "Лемешівка Агро Плюс", поставка товару в розумінні п. 1.3. договору не вважається здійсненою.

Тобто, в силу пункту 1.3. договору, до ТОВ "Вінниця-Млин" не перейшов ризик випадкової загибелі та випадкового знищення товару, тому обов`язок доведення якісних показників перевезеної пшениці лежить на ФГ "Лемешівка-Агро" (а.с. 204-218, т. 1).

25.07.2022 року представником відповідача надано додаткові пояснення у справі, згідно яких наголошено, що саме позивач не надав посвідчення про якість та прийняв пшеницю 3-го класу, провів оплату згідно наданих документів та рахунку на оплату, не ініціював повернення пшениці, тому підстави для застосування штрафних санкцій відсутні (т. 2 а.с. 97-122).

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 19.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Млин" (Покупець) та Фермерським господарством "Лемешівка-Агро" (Постачальник) укладено Договір №3 поставки зерна майбутнього врожаю (а.с. 10-11, т. 1).

Згідно п. 1.1 Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується передати Покупцю у власність товар пшеницю 2 класу, врожаю 2021 року, з вмістом клейковини не менше 23 од. ВДК 70-90 од та вологість не більше 14%, або пшеницю 3 класу врожаю 2021 року, з вмістом клейковини не менше 20од., ВДК 70-90од. та вологість не більше 14%, (товар) а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його.

Орієнтовна кількість товару становить - 500,00 тон, яка підлягає остаточному коригуванню відповідно до п. 3.2 Договору (п. 1.1.1 Договору).

Згідно п. 1.1.2 Договору якість товару повинна відповідати існуючим в Україні стандартам на пшеницю ДСТУ 3768-2019 "Пшениця". Технічні умови (ДСТУ 3768-2010) та підтверджуватись посвідченням про якість, за визначеними показниками якості лабораторією Покупця, що є остаточним та обов`язковим для виконання Постачальником.

Попередньо погоджена ціна товару за одну тону становить 6 000,00 грн з врахуванням ПДВ, яка підлягає остаточному коригуванню відповідно до п. 3.2 даного договору (п. 1.1.3 Договору).

Згідно п.1.4 Договору базис поставки: склад ТОВ "Лемешівка Агро Плюс", Вінницька область, Калинівський район, с. Сальник.

За змістом п. 2.1 Договору передбачено, що документи наявність яких у Покупця є необхідною умовою для приймання кожної окремої партії товару (належним чином оформлені):

2.1.1 Складські документи Постачальника на партію товару;

2.1.2. Картка аналізу зерна (форма №47) на партію товару.

Постачальник зобов`язується надати одночасно з товаром наступні документи (п. 2 Договору):

- п. 2.2.1 специфікацію на партію товару;

- п. 2.2.2 акт приймання-передачі партії товару;

- п. 2.2.3. видаткову накладну на партію товару;

- п. 2.2.4. податкову накладну на партію товару.

Загальна сума договору становить 3 000 000,00 грн в тому числі ПДВ (п. 3.1 Договору).

Дата на яку сторони встановили кінцеву ціну за одиницю товару погоджується 01.06.2021 року (п. 3.3 Договору).

Згідно п. 4.1 Договору Покупець протягом зазначеного періоду з моменту набрання чинності цим договором, зобов`язується перерахувати кошти в розмірі 80% від суми передбаченої в п. 3.1 Договору на поточний рахунок Постачальника, а саме:

- до 24.02.2021 року - 1 200 000,00 грн.

- до 31.03.2021р. - 1 200 000,00 грн.

У разі невиконання (неналежного виконання) зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно із законодавством України та/або договором (п. 5.1 Договору).

У разі невиконання/неналежного виконання Постачальником зобов`язань щодо поставки товару, Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період несвоєчасної поставки, від розміру суми недопоставленого товару за кожен день прострочення зобов`язання (п. 5.3 Договору).

Відповідно до п. 5.6 Договору, в разі невідповідності якісних показників, або неможливості поставити товар відповідної якості, зазначеної в п. 1.1. даного Договору, Постачальник зобов`язується повернути протягом трьох днів з моменту отримання від Покупця повідомлення (письмового або надісланого факсом, або на електронну пошту) усі грошові кошти отримані від Покупця (відповідно до умов даного Договору), суму нарахованих відсотків за користування коштами (відповідно до розрахунку наданого Покупцем), а також компенсувати Покупцеві всі витрати, понесені у зв`язку з доставкою та прийняття Покупцем товару неналежної якості (відповідно до розрахунку наданого Покупцем), та сплатити штрафну санкцію в розмірі 20% від загальної суми договору з врахуванням нарахованих відсотків за користування грошовими коштами.

В разі неповернення коштів на протязі більш як трьох днів з моменту отримання від Покупця повідомлення (письмового або надісланого факсом, або на електронну пошту), штрафна санкція збільшується до 40%.

01.06.2021 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору №3 поставки зерна майбутнього врожаю від 19.02.2021 року та внесено наступні зміни до Договору: 1.1 Пункт 3.3 Договору викласти в такій редакції: "3.3 Датою, на яку сторони встановлюють кінцеву ціну за одиницю товару є 20 серпня 2021 року" (а.с. 12, т. 1).

20.08.2021 року між сторонами складено Акт-розрахунок суми відсотків за користування попередньо отриманих коштів та Акт-розрахунок погодження ціни пшениці та суми остаточної доплати (а.с. 13-14, т. 1).

На виконання взятих на себе за Договором зобов`язань, на підставі рахунку № 1 від 19.02.2021 року позивачем перерахувало на користь відповідача кошти в сумі 2 400 000 грн, що підтверджується платіжними дорученнями:

- № 9314 від 24.02.2021 року на суму 1 200 000 грн;

- № 9327 від 29.03.2021 року на суму 1 200 000 грн (а.с.15, т. 1).

Також, на підставі виставленого ФГ "Лемешівка-Агро" рахунку № 9 від 25.08.2021 року, позивачем на користь відповідача перераховано 651 439,73 грн, згідно платіжних доручень:

- № 9385 від 27.08.2021 року на суму 300 000 грн;

- № 9386 від 03.09.2021 року на суму 351 439,73 грн (а.с 16, т. 1).

Загальна сума сплачених грошових коштів становить 3 051 439,73 грн.

Відповідачем поставлено на користь позивача товар в кількості 495,24 тони з номенклатурою "пшениця 3 клас", що підтверджується наступними документами:

- видатковою накладною № 21 від 20.08.2021 року, кількість 76,52 тони на суму 581 551,69 грн, у т.ч. 96 925,28 грн ПДВ ;

- видатковою накладною № 22 від 21.08.2021 року, кількість 143,4 тони на суму 1089 838,55 грн, у т.ч. 160 964,75 грн ПДВ;

- видатковою накладною № 23 від 24.08.2021 року, кількість 100,04 тон на суму 760 304,38 грн., у т.ч. 93 370,71 грн ПДВ;

- видаткова накладна № 24 від 25.08.2021 року, кількість 175,28 тон на суму 1 332 128,67 грн, у т.ч. 163 594,75 грн ПДВ (а.с. 17, 25, 40, 50, т. 1).

Належне виконання зі сторони відповідача умов договору з поставки товару підтверджено також пшениці 3-го класу загальною кількістю 495,24 тон на загальну суму 3 763823,29 грн, що підтверджується товарно транспортними накладними: №1 від 20.08.2021р.; №2 від 20.08.2021р., №3 від 20.08.2021р., №4 від 21.082021р., №5 від 21.08.2021р., №6 від 21.08.2021р., №7 від 21.08.2021р., №8 від 21.08.2021р., №9 від 21.08.2021р., №10 від 24.08.2021р., №11 від 24.08.2021р., №12 від 24.08.2021р., №13 від 24.08.2021р., №14 від 25.08.2021р., №15 від 25.08.2021р., №16 від 25.08.2021р., №17 від 25.08.2021р., №18 від 25.08.2021р., №19 від 25.08.2021р., №20 від 25.08.2021 р (т. 1 а.с. 18, 20, 22, 26, 28, 30, 32, 34, 36, 41, 43, 45, 47, 51, 53, 55, 58, 60, 62, 64).

Станом на 20.10.2021 року на збереженні позивача знаходиться 4,76 тон пшениці 3-го класу.

На підтвердження виконання умов договору ФГ "Лемешівка-Агро" через автоматизовану систему "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України подано на реєстрацію податкові накладні: №1 від 24.02.2021, №2 від 29.03.2021, №6 від 24.08.2021, №7 від 25.08.2021 на загальну суму 3 763 823,29 грн, які відповідно до повідомлень про результат обробки документу прийняті ТОВ "Вінниця-Млин" (т. 1 а.с. 187-200).

Сторонами також підписано Акт звірки розрахунків, згідно станом на 30.06.2021 року якого підтверджено заборгованість на користь ТОВ "Вінниця-Млин" в сумі 2 400 000,00 грн (т. 1 а.с. 67).

Зазначені обставини судом встановлено з наданих сторонами доказів, а також висновків Господарського суду Вінницької області від 20.04.2022 року у справі №902/1071/21, згідно якого стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця Млин" на користь Фермерського господарства "Лемешівка-Агро" 500 000,00 грн боргу за Договором №3 поставки зерна майбутнього врожаю від 19.02.2021 року.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.08.2022 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Млин" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Вінницької області від 20.04.2022 року у справі №902/1071/21 залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому, встановлені судовим рішенням обставини між тими ж сторонами щодо виконання умов Договору №3 поставки зерна майбутнього врожаю від 19.02.2021 року, враховано судом при вирішенні цієї справи.

За результатом приймання товару за якістю ТОВ "Вінниця-Млин" складено картки аналізу зерна-пшениці урожаю 2021 року, а саме картка №137 від 21.08.2021 року, вага партії 177840,00 кг (т. 1 а.с. 24); картка №138 від 22.08.2021 року, вага партії 26 020,00 кг (т. 1 а.с. 37); картка №148 від 07.09.2021 року, вага партії 16 060,00 кг (т. 1 а.с. 39); картка №139 від 24.08.2021 року, вага партії 100 040,00 кг (т. 1 а.с. 49); картка №140 від 25.08.2021 року, вага партії 74 720,00 кг (т. 1 а.с. 57); картка №141 від 26.08.2021 року, вага партії 100 560,00 кг (т. 1 а.с. 66).

За результатом аналізу якісних показників пшениці, було встановлено її невідповідність вимогам ДСТУ 3768-2019 "Пшениця. Технічні умови" за показником "масова частка сирої клейковини %", що є класоутворюючим показником.

Встановлено, що вміст сирої клейковини становить 17%, що не відповідає п.1.1. Договору та п. 4.1. розділу 4 "Технічні вимоги" Національного стандарту України ДСТУ 3768-2019 "Пшениця. Технічні умови".

Згідно таблиці 1 пункту 4.1. розділу 4 "Технічні вимоги" Національного стандарту України ДСТУ 3768-2019 "Пшениця. Технічні умови", масова частка сирої клейковини, % не менше ніж 18 для м`якої пшениці 3 класу.

За твердженням позивача, значна кількість пшениці потребувала застосування процесів збалансування якісних характеристик до мінімальних вимог ДСТУ 3768-2019 для м`якої пшениці 3 класу.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі п. 4.5. розділу 4 Національного стандарту України ДСТУ 3768-2019 "Пшениця. Технічні умови", пшеницю було ідентифіковано як 4 клас.

Директором ТОВ "Вінниця-Млин" прийнято накази про переміщення поставленого ФГ "Лемешівка-Агро" зерна пшениці, до вирішення питання щодо його заміни зерном належної якості, для тимчасового зберігання до складських приміщень ТОВ "Агроград-В" (а.с. 69-108, т. 1).

11.10.2021 року позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № 11 щодо забезпечення постачальником виконання взятих на себе зобов`язань за договором та поставити (замінити) пшеницю в кількості 500 тон, якісні показники якої відповідають вимогам ДСТУ 3768-2019 "Пшениця. Технічні умови" для м`якої пшениці 3 класу із класоутворюючим якісним показником "масова частка сирої клейковини не менше 20%" або повернути на розрахунковий рахунок ТОВ "Вінниця-Млин" кошти в сумі 4 307 857,68 грн (а.с. 109-112, т. 1).

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, заперечень відповідача, та надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно із ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Статтями 525, 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Статтею 675 ЦК України, встановлено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару (ч. 1 ст. 688 ЦК України).

Статтею 678 ЦК України, передбачено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:

1) пропорційного зменшення ціни;

2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 6 ст. 268 ГК України, якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості.

Предмет спірних правовідносин зведено до оцінки наданих сторонами доказів щодо підтвердження якісних характеристик поставленого відповідачем товару відносно вимог встановлених положення договору та норм чинного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Крім того, суд враховує правові позиції Верховного Суду стосовно вірогідності доказів та стандарту доказування.

Зокрема, ст. 79 ГПК України викладено у новій редакції: поняття "Достатність доказів" змінено на "Вірогідність доказів", фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (Постанова ВС КГС від 11 вересня 2020 року справа № 910/16505/19).

Частиною 1 статті 679 ЦК України визначено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Верховний Суд констатує, що відповідальність продавця за недоліки товару може наступати у випадках, якщо недоліки виникли до передання товару покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах КГС ВС від 13.12.2019 у справі № 904/5002/18, від 30.01.2020 року у справі № 904/1683/19, від 30.09.2020 у справі № 927/787/19.

Згідно умов укладеного сторонами Договору саме на позивача - ТОВ "Вінниця-Млин" покладено обов`язок з перевірки якості поставленого зерна, а також підтвердження або спростування дотримання якісних характеристик відповідним посвідченням про якість (п. 1.1.2. Договору).

Тобто, єдиним документом, який у відповідності до пункту 1.1.2. договору, який міг би спростувати заявлену ФГ "Лемешівка-Агро" якість поставленої пшениці, є посвідчення про якість, яке мав видати ТОВ "Вінниця-Млин" після проведення лабораторією аналізів зерна пшениці згідно ДСТУ 3768-2019. Пшениця. Технічні умови.

Станом на дату прийняття відповідачем пшениці в кількості 495,24 тонни (20-25.08.2022 року) в Україні діяла встановлена Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 08.04.2021 року №728 "Про затвердження Галузевих типових форм облікових документів, які використовуються під час зберігання і переробки зерна та продуктів його переробки" форма Посвідчення про якість зерна - типова форма №42 (т. 1 а.с. 186).

Відсутність у матеріалах справи посвідчення про якість (типова форма №42) зерна пшениці свідчить про відсутність заперечень щодо невідповідності поставленої пшениці 3-му класу зерна, висловлених у належній нормативній формі.

Відповідно до карток аналізу зерна ТОВ "Лемешівка Агро Плюс" №1-№20 на пшеницю в кількості 495,24 тонни із зазначенням в них показників, останні відповідають показникам пшениці 3-го класу згідно ДСТУ 3768-2019 Пшениця. Технічні умови (т. 1 а.с. 175-184).

Тобто, відповідачем (постачальником, продавцем) підтверджено належну якість товару на момент його передачі позивачу (покупцю).

Отже, тягар доказування обставин передання товару неналежної якості покладено на позивача.

Судом оцінено надані на підтвердження обставин передачі відповідачем неякісного товару картки аналізу зерна-пшениці урожаю 2021 року: №137 від 21.08.2021 року, вага партії 177840,00 кг (т. 1 а.с. 24); №138 від 22.08.2021 року, вага партії 26 020,00 кг (т. 1 а.с. 37); №148 від 07.09.2021 року, вага партії 16 060,00 кг (т. 1 а.с. 39); №139 від 24.08.2021 року, вага партії 100 040,00 кг (т. 1 а.с. 49); №140 від 25.08.2021 року, вага партії 74 720,00 кг (т. 1 а.с. 57); №141 від 26.08.2021 року, вага партії 100 560,00 кг (т. 1 а.с. 66).

На зворотному боці зазначених карток розміщено якісні характеристики аналізу зерна, які підписано лаборантом Москаленко та скріплено печаткою ТОВ "Вінниця-Млин".

Судом встановлено не відповідність номерів карток, обсягу визначеного у них товару змісту видаткових накладних № 21 від 20.08.2021 року, кількість 76,52 тони; № 22 від 21.08.2021 року кількість 143,4 тони, № 23 від 24.08.2021 року кількість 100,04 тон, № 24 від 25.08.2021 року кількість 175,28 тон (а.с. 17, 25, 40, 50, т. 1), на спростування якості переданого за ними товару долучено відповідні картки.

Також форма карток не відповідає вимогам Наказу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 08.04.2021 року №728 та не може бути прирівняна судом до посвідчення про якість товару.

Відповідні картки не містять опису процедури відбирання проб товару та процесу їх дослідження, обладнання яке використано, технічних засобів, вимірювальних приладів, тощо.

Питання процедури приймання пшениці та оцінки якості врегульовано ДСТУ 3768-2019. Пшениця. Технічні умови.

Національний стандарт на пшеницю розроблено з урахуванням фактичного стану зернового господарства України, перспектив його розвитку та вимог до зерна пшениці на внутрішньому і зовнішньому ринках. Стандарт частково гармонізований з Commission Delegated Regulation (EU) 2016/1238 of 18 May 2016 supplementing Regulation (EU) No 1308/2013 of the European Parliament and of the Council with regard to public intervention and aid for private storage та з ISO 7970:2011 (додаток Д). Уточнені нормативні документи, що стосуються вимог щодо безпеки та охорони довкілля, визначення показників якості та методів контролювання.

Згідно п. 6.6. ДСТУ 3768-2019. Пшениця. Технічні умови, партія пшениці підлягає поверненню, якщо за результатами її зовнішнього огляду або приймально-здавальних випробовувань вона не відповідає встановленим вимогам за показниками якості й неможливості розділення на однорідні за якістю партії.

У разі незадовільних результатів випробовувань хоча б за одним із показників проводять повторні випробовування на подвійній кількості проб, узятих від тієї самої партії пшениці. Результати повторних випробовувань є остаточними і поширюються на всю партію (п. 6.7.).

Однак, всупереч вимогам даного нормативного акту ТОВ "Вінниця-Млин" не повернуто товар після виявлення недоліків, а також не проведено повторних випробування та не надано доказів на підтвердження вчинення таких дій.

Крім того, вимогами п. 1.1.2. Договору визначено вимоги щодо складення посвідчення про якість, а саме лабораторією Покупця.

Тобто, відповідні документи щодо показників якості повинні складатися спеціальним суб`єктом (лабораторією), залученим Покупцем.

Згідно п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", свідоцтва про атестацію на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду, видані в установленому порядку до набрання чинності цим Законом, є чинними протягом визначеного в них строку дії або до прийняття протягом строку дії таких свідоцтв згідно із законами України та відповідно до частини четвертої статті 7 цього Закону рішень центральних органів виконавчої влади, інших державних органів про уповноваження відповідних підприємств та організацій, їх відокремлених підрозділів на проведення певних вимірювань, не пов`язаних з оцінкою відповідності продукції, процесів та послуг, у сфері законодавчо регульованої метрології, але не більш як три роки з дня набрання чинності цим Законом.

Виробничі лабораторії елеваторів і зернопереробних підприємств України, які пройшли обов`язкову атестацію до моменту вступу в силу закону «Про метрологію та метрологічну діяльність», можуть користуватися отриманими атестатами до закінчення терміну їх дії. Далі лабораторії повинні будуть розробляти процедуру валідації і проводити валідацію методик або проходити акредитацію згідно з вимогами ДСТУ ISO 17025.

Наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 23 грудня 2019 р. № 483 затверджено Національний стандарт України "Загальні вимоги до компетентності випробувальних та калібрувальних лабораторій", ДСТУ EN ISO/IEC 17025:2019 (EN ISO/IEC 17025:2017, IDT; ISO/IEC 17025:2017, IDT)".

Цей національний стандарт ДСТУ EN ISO/IEC 17025:2019 (EN ISO/IEC 17025:2017, ІDT; ISO/IEC 17025:2017, ІDT) «Загальні вимоги до компетентності випробувальних та калібрувальних лабораторій», прийнятий методом перекладу, - ідентичний щодо EN ISO/IEC 17025:2017 (версія en) «General requirements for the competence of testing and calibration laboratories».

Цей стандарт визначає загальні вимоги до компетентності, неупередженості та стійкого функціонування лабораторій.

Цей стандарт застосовується до будь-яких організацій, що здійснюють лабораторну діяльність, незалежно від чисельності персоналу.

Відповідно до п. п. 5.1.-5.3. ДСТУ EN ISO/IEC 17025:2019, лабораторія має бути юридичною особою або визначеною частиною юридичної особи, що несе юридичну відповідальність за свою лабораторну діяльність.

Лабораторія має визначити керівництво, яке несе повну відповідальність за лабораторію.

Лабораторія має визначити та задокументувати сферу лабораторної діяльності, щодо якої вона відповідає вимогам цього стандарту. Лабораторія має заявляти відповідність вимогам цього стандарту лише стосовно цієї сфери лабораторної діяльності, яка не охоплює лабораторної діяльності зовнішніх постачальників на постійній основі.

Лабораторія повинна мати у своєму розпорядженні персонал, приміщення, обладнання, системи та допоміжні служби, необхідні для управління та виконання лабораторної діяльності (п. 6.1.).

Замовники лабораторії, регуляторні органи, організації та схеми, що використовують експертну оцінку, органи з акредитації та інші використовують цей стандарт для підтвердження або визнання компетентності лабораторій.

Однак, матеріали справи не містять відомостей про створення відповідної лабораторії, її функціонування та спеціалізації, наявність дозвільних документів, відповідності вимогам щодо стандартизації, освіти фахівців, їх кваліфікації та досвіду роботи.

Також позивачем не надано доказів атестації відповідної лабораторії до внесення відповідних змін до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

З урахуванням наведених недоліків суд доходить висновку про не відповідність наданих позивачем карток аналізу зерна вимогам нормативно-правових актів та не може їх вважати належними доказами на підтвердження обставин поставки відповідачем неякісного товару.

Суд також відхиляє та вважає неналежними засобами доказування надані позивачем заяви свідків (водіїв, які здійснювали перевезення товару) ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 210-214).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах (ч. 2 ст. 87 ГПК України).

З огляду на предмет спірних правовідносин суд виходить з того, що обставини передачі товару, обсягу переданих документів при передачі товару, якості переданого товару повинні підтверджуватись письмовими доказами, а показаннями свідків.

Згідно ч. 7 ст. 268 ГК України, якщо поставлені товари відповідають стандартам або технічним умовам (у разі наявності), але виявляться більш низького сорту, ніж було зумовлено, покупець має право прийняти товари з оплатою за ціною, встановленою для товарів відповідного сорту, або відмовитися від прийняття і оплати поставлених товарів.

Тобто, положеннями ГК України встановлено спеціальні способи захисту прав покупця у випадку встановлення обставин поставки товару більш низької якості, що доводить позивач у підставах заявленого позову, а саме:

1) прийняти товари з оплатою за ціною, встановленою для товарів відповідного сорту;

2) відмовитися від прийняття і оплати поставлених товарів.

За матеріалами справи судом встановлено не використання позивачем жодного із визначених ч. 7 ст. 268 ГК України способів захисту порушених прав, оскільки товар було прийнято та оплачено у повному обсязі, сторонами підписано акт звірки розрахунків без застережень щодо якості поставленого товару.

У направленій претензії позивач не вимагав зменшення ціни прийнятого товару для пшениці нижчого класу.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

«Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них».

З урахуванням встановлених обставин щодо прийняття позивачем товару та підписання видаткових накладних, підписання акту звірки розрахунків за узгодженими у договорі цінами, проведення оплат за поставлений товар після його прийняття та проведення аналізу зерна пшениці (27.08.2021 року на суму 300 000 грн; 03.09.2021 року на суму 351 439,73 грн); направлення претензій зі спливом двох місяців після прийняття товару, суд вважає поведінку та дії позивача суперечливими, вчиненими з недотриманням вимог щодо усунення недоліків відносно якості товару, регламентованих ст. 679 ЦК України та ст. 268 ГК України, а також загальним засадам правовідносин, котрі встановлені ст. ст. 3, 7, 12, 13, 16 ЦК України.

В силу ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Оскільки, позивачем належними та достатніми доказами не доведено порушення зі сторони відповідача вимог до виконання умов договору поставки, тому відсутні підстави для стягнення та нарахування штрафних санкцій.

За таких обставин у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Млин" до Фермерського господарства "Лемешівка-Агро" про стягнення 1 520 000,00 грн штрафних санкцій згідно п. 5.6 Договору поставки № 3 від 19.02.2021 року та 83 600,00 грн пені згідно п. 5.3 Договору поставки № 3 від 19.02.2021 року слід відмовити повністю.

Стосовно вирішення питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне призначити окреме судове засідання на підставі ч. 8 ст. 129 ГПК України, враховуючи клопотання представника відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінниця-Млин" (вул. Д. Нечая, 7, м. Вінниця, 21001, код - 30804187) до Фермерського господарства "Лемешівка-Агро" (вул. Агрономічна, 16, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, код - 38309199) про стягнення 1 520 000,00 грн штрафних санкцій згідно п. 5.6 Договору поставки № 3 від 19.02.2021 року та 83 600,00 грн пені згідно п. 5.3 Договору поставки № 3 від 19.02.2021 року.

2. Призначити судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 16.08.2022 року о 09:30 год.

3. Встановити сторонам строк подачі доказів щодо розміру понесених судових витрат, заперечень щодо понесених стороною витрат, клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до 08.08.2022 року включно.

4. Копію рішення направити учасникам справи рекомендованим листом, а також засобами електронного зв`язку за наступними адресами: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_4

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 12 серпня 2022 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2, 3 - позивачу (вул. Д. Нечая, 7, м. Вінниця, 21001; вул. Визволення, 8, оф. 39,м. Вінниця, 21050)

4 - відповідачу (вул. Академічна, 16, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227)