ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2022 р. Справа №914/4077/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Олійник Н.

представники сторін в судове засідання не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Львівського національного академічного театру опери та балету ім. С. Крушельницької б/н та б/д (Вх. № ЗАГС 01-05/1405/22 від 22.06.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від 16.05.2022 (повний текст складено 26.05.2022)

у справі №914/4077/21

за позовом Львівського національного академічного театру опери та балету ім. С. Крушельницької, м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт Систем»,м. Львів

про стягнення збитків

Короткий зміст позовних вимог і ухвали суду першої інстанції.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівського національного академічного театру опери та балету імені С. Крушельницької до ТОВ Експерт Систем про стягнення збитків.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем завищено вартість виконаних робіт на загальну суму 615 659,46 грн. В березні 2021 року відповідач частково сплатив на користь позивача 144 298,65 грн. завданих збитків, у зв`язку із чим загальний розмір невідшкодованих збитків становить 471 400,00 грн..

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.05.2022 у справі №914/4077/21 у задоволені позову відмовлено. Покладено на Львівський національний академічний театр опери та балету ім. С. Крушельницької судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 7 071,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що враховуючи неподання позивачем висновку експерта, в котрому було б зазначено про недоліки виконаних робіт та їх вартість, останнім не доведено допустимими доказами такі елементи цивільного правопорушення, як протиправність поведінки відповідача, так і розмір збитків. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність складу цивільного правопорушення, що є обов`язковою умовою покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності.

Короткий зміст апеляційної скарги.

Львівським національним академічним театром опери та балету ім. С. Крушельницької подано апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу задоволити, рішення Господарського суду Львівської області від 16.05.2022 у справі №914/4077/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги Львівського національного академічного театру опери та балету ім. С. Крушельницької, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Зокрема, скаржник вважає, що судом помилково не взято до уваги, що підтвердженням доводів про протиправну поведінку відповідача є Акт ревізії №04-23/2 від 31.07.2020, складений Західним офісом Держаудитслужби та додатки до цього акту: Довідка збору інформації в ТОВ «Експерт Систем» №219-35/33 від 10.07.2020 та Акт обстеження від 09.07.2020. На думку скаржника, саме ці документи є допустимими доказами, які підтверджують протиправну поведінку відповідача.

ТОВ «Експерт Систем» у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги Львівського національного академічного театру опери та балету ім. Соломії Крушельницької, апеляційна скарга є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідач зазначає, що виконані роботи на підставі виставленого ним рахунка на оплату були оплачені позивачем в сумі 3 374 700,00 грн, що останнім підтверджується у позовній заяві та апеляційній скарзі та доданих до неї доказах. Зобов`язання за договорами підряду сторонами виконані повністю, передачу-приймання виконаних робіт оформлено без будь-яких зауважень і претензій відповідними актами, які підписані та скріплені печатками сторін, позивач повністю оплатив вартість виконаних відповідачем робіт, яка була визначена сторонами у договорах підряду.

Відповідач вважає, що обставини, які встановлені Західним офісом Держаудитслужби під час проведення фінансової ревізії не можуть впливати на умови договірних відносин, зокрема між позивачем та ТОВ «Експерт Систем».

Процесуальні дії суду у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2022 справу №914/4077/21 призначено судді-доповідачу Галушко Н.А., суддям Желіку М.Б. та Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 16.05.2022 у справі №914/4077/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Львівського національного академічного театру опери та балету ім. С. Крушельницької на рішення Господарського суду Львівської області від 16.05.2022 у справі №914/4077/21, призначено розгляд справи №914/4077/21 на 09.08.2022.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

За таких обставин, враховуючи технічну можливість за бажанням сторін здійснювати проведення судового засідання у режимі відеоконференцзв`язку, а також враховуючи приписи статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представників сторін.

Обставини справи.

В період з серпня по грудень 2018 року між позивачем, як замовником, та відповідачем, як підрядником, укладено договори підряду №14/12/18-вт від 14.12.2018 та №15-08 від 15.08.2021, згідно умов яких за завданням замовника підрядник зобов`язувався на свій ризик виконати та здати позивачу у встановлений договором строк закінчені ремонтні роботи/об`єкт, що ремонтується, а саме: найменування робіт (конкретна назва предмета закупівлі, код предмета закупівлі згідно ДК 021:2015):

45453000-7 капітальний ремонт будівель Львівського національного академічного театру опери та балету ім. Соломії Крушельницької. Капітальний ремонт системи опалення та заміна віконних конструкцій будівлі господарсько-складських приміщень по вул. Гайдучка, 7, м. Львів (45453000-7 капітальний ремонт і реставрація);

45453000-7 капітальний ремонт і реставрація (капітальний ремонт внутрішньої будівлі Львівського національного академічного театру опери та балету ім. Соломії Крушельницької. Театр опери та балету 1897-1900 рр. в м. Львові на пр. Свободи, 28 пам`ятка архітектури національного значення ох. №264 (згідно постанови PMУРСР №442 від 06.09.79),

а замовник зобов`язувався надати підряднику фронт робіт, передати затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти від підрядника роботи/об`єкт та оплатити їх (п.п. 1.1., 1.2 договорів).

Згідно п. 2.1. договорів вартість та витрати по виконанню робіт визначались кошторисною документацією (Додаток №1 до договорів) та становили:

3 374 700,00 грн., в т.ч. ПДВ 562 450,00 грн.

2 798 621,33 грн., в т.ч. ПДВ 466 436,89 грн.

Сторони додаткового погодили вартість робіт у документі Договірна ціна та визначили вартість і витрати по виконанню робіт у Локальному кошторисі на будівельні роботи.

Згідно із п. 10.3., 10.8 договорів №14/12/18-вт та №15-08 передача закінчених робіт (об`єкта, що ремонтується) підрядником і приймання їх замовником оформлюється Актом приймання-передачі між замовником і підрядником. Підписання Акта приймання-передачі є підставою для здійснення остаточних розрахунків між сторонами.

Матеріалами справи підтверджується приийняття виконаних відповідачем робіт за договорами №14/12/18-вт та №15-08, що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт №1 за грудень 2018 року від 20.12.2018 та №1 за вересень 2018 року від 27.09.2018 відповідно.

Умовами пунктів 2.4 договорів №14/12/18-вт та №15-08 передбачено, що розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи, і вразі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи.

У випадку виявлення невідповідності робіт, пред`явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участі підрядника скоригувати суму, що підлягає сплаті (п. 2.5 договорів №14/12/18-вт та №15-08).

Довідкою відповідача за грудень 2018 року від 20.12.2018 за договором №14/12/18-вт встановлено вартість виконаних будівельних робіт і витрат у розмірі 3 374 700,00 грн. з ПДВ, яка повністю оплачена позивачем, що сторонами не заперечується.

Довідкою відповідача за вересень 2018 року за договором №15-08 встановлено вартість виконаних будівельних робіт і витрат у розмірі 2 798 621,33 грн. з ПДВ.

06.09.2018 відповідачем виставлено рахунок на оплату по замовленню №189 на загальну суму 2 798 621,33 грн, в т.ч. ПДВ 466 436,89 грн за договором №15-08, який було сплачено позивачем, що сторонами не заперечується.

Надалі, Західним офісом Держаудитслужби проводилася ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності Львівського національного академічного театру опери та балету ім. Соломії Крушельницької за період з 01.01.2017 по 31.03.2020, за результатами якої було складено Акт №04-23/2 від 31.07.2020.

В ході проведення ревізії комісією в складі представників Західного офісу Держаудитслужби було проведено обміри окремих видів виконаних будівельних робіт включених в акти приймання виконаних робіт форми КБ-2в за вересень та за грудень 2018 року, що здійснювалися відповідачем згідно договорів №15-08 та №14/12/18-вт.

Актами обстеження від 09.07.2020, а також наявними в матеріалах справи актами перерахунками підтверджується, що за результатами проведених обмірів встановлено розбіжності між значеннями включених в акти та значеннями фактично виконаних відповідачем робіт, що у перерахунку призвело до завищення вартості виконаних будівельних робіт на загальну суму 615 659,46 грн.

Як зазначив позивач, в березні 2021 року відповідач виконав роботи з часткового відшкодування збитків на загальну суму 144 298,65 грн, на підтвердження чого подав до суду Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт від 31.03.2021 за договором №15-08 разом із Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт і витрати у розмірі 16 690,76 грн з ПДВ, а також Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт від 31.03.2021 за договором №14/12/18-вт разом із Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт і витрати у розмірі 127 607,89 грн з ПДВ.

Вищенаведені обставини, а також те, що решту збитків у розмірі 471 400,00 грн відповідачем не відшкодовано, позивач зврнувся до суду з позовом про стягнення невідшкодованих збитків в сумі 471 400,00 грн..

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови. Висновки суду апеляційної інстанції.

З огляду на встановлені вище обставини спірні правовідносини сторін виникли при виконанні договорів підряду.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання можуть виникати, зокрема, з договорів, інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як передбачено ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 ст.849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Статтею 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Предметом позову в даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача збитків за виконані підрядні роботи згідно договорів підряду №14/12/18-вт від 14.12.2018 та №15-08 від 15.08.2021.

Підставами позовних вимог є обставини невиконання і неналежного виконання відповідачем фактично здійснених робіт із тими роботами, що вказані в Актах приймання виконаних будівельних робіт №1 від 20.12.2018 та №1 від 27.09.2018.

Відповідно до ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

За містом ст. 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

За приписами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.

З огляду на викладене, на замовника покладається обов`язок оглянути виконані роботи (значення такого огляду полягає у тому, що він дозволяє виявити можливі недоліки виконаної роботи), прийняти належним чином виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт).

Як зазначає позивач, неналежне виконання відповідачем робіт у перерахунку призвело до завищення вартості виконаних будівельних робіт на загальну суму 615 659,46 грн (частину згодом було відшкодовано).

Статтею 224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками; 4) вини.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

При цьому на позивача, котрий звертається із позовом про стягнення збитків покладається обов`язок довести протиправну поведінку боржника, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками, а також збитки та їх розмір. Натомість вина відповідача презюмується в силу вимог ст. 614 ЦК України.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад господарського правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання взятих на себе зобов`язань, оскільки, в даному випадку, його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

За змістом ст. ст. 76, 77 ГПК України доведення елементів складу цивільного правопорушення має відбуватися як належними доказами, так і допустимими, тобто такими, які відповідно до законодавства можуть підтверджувати певні обставини.

Допустимість доказів визначається законністю джерел, умов і способів їх одержання. Відповідно до положень ст. 77 ГПК (допустимість доказів) обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Допустимість доказів має загальний і спеціальний характер. Загальний характер полягає в тому, що незалежно від категорії справ слід дотримуватися вимоги щодо отримання інформації з визначених законом засобів доказування з додержанням порядку збирання, подання і дослідження доказів. Спеціальний характер полягає в обов`язковості певних засобів доказування для окремих категорій справ чи забороні використання деяких із них для підтвердження конкретних обставин справи. Допустимість доказів означає, що у певних випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження доводів про протиправну поведінку відповідача позивач покликається на Акт ревізії №04-23/2 від 31.07.2020 складений Західним офісом Держаудитслужби та додатки до цього акту: Довідку збору інформації в ТОВ Експерт Систем №19-35/33 від 10.07.2020 та Акти обстеження від 09.07.2020.

Дослідивши подані позивачем документи, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку щодо недопустимості доказів, які підтверджують протиправну поведінку відповідача з огляду на таке.

Згідно п. 3 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550, акт ревізії це документ, який складається посадовими особами органу державного фінансового контролю, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акта.

Акт ревізії не є тією беззаперечною підставою для стягнення збитків, оскільки акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися. Акт перевірки є лише носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Водночас, чинним цивільним законодавством України передбачено докази, які можуть підтверджувати обставини невиконання чи неналежного виконання підрядних робіт (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №916/1906/18).

Як зазначалось вище та підтверджується матеріалами справи, відповідач на виконання умов договорів підряду №14/12/18-втта №15-08 виконав роботи, а позивач прийняв вказані роботи та оплатив їх вартість, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі виконаних робіт та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що на момент підписання Актів приймання-передачі, а також довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, позивачем виявлено відступи від умов договорів підряду №14/12/18-вт та №15-08 та недоліки у роботі.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що при виявленні в ході ревізії недоліків виконаних підрядних робіт і за наявності заперечень відповідача з приводу цих недоліків (наявність цих заперечень підтверджується тим, що один Акт обстеження від 09.07.2020 по об`єкту за договором №15-08 не було підписано відповідачем, а інший Акт обстеження від 09.07.2020 по об`єкту за договором №14/12/18-вт підписано відповідачем із висловленням незгоди щодо недоліків та їх обсягів), для встановлення як недоліків виконаних робіт та їх причин, так і розміру збитків спричинених цими недоліками позивач повинен був провести експертизу і за умови встановлення експертом порушень, екпертний висновок слугував би допустимим доказом як протиправності поведінки відповідача, так і розміру спричинених збитків.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, що позивачем заявлялось клопотання про проведення експертизи. Як зазначив суд першої інстанції, в судовому засіданні 06.05.2022 представник позивача заперечив необхідність призначення експертизи, з огляду на наявні в позивача докази, що підтверджують протиправність поведінки відповідача.

Таким чином, враховуючи неподання позивачем висновку експерта, в котрому було б зазначено про недоліки виконаних робіт та їх вартість, суд першої інстанції правмоірно прийшов до висновку, що скаржником не доведено допустимими доказами такі елементи цивільного правопорушення, як протиправність поведінки відповідача, так і розмір збитків.

Наведене спростовує твердження скаржника, що допустимими доказами у підтвердження доводів про протиправну поведінку відповідача є Акт ревізії №04-23/2 від 31.07.2020 складений Західним офісом Держаудитслужби та додатки до цього акту: Довідка збору інформації в ТОВ «Експерт Систем» №219-35/33 від 10.07.2020 та Акт обстеження від 09.07.2020.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З врахуванням наведеного, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи. Скаржником не доведено належними та допустимими доказами наявність складу цивільного правопорушення, що є обов`язковою умовою покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності.

Судова колегія, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого суду, дійшла висновків, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини прийшла до висновку, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 16.05.2022 у справі №914/4077/21 прийнято у відповідності до норм ст. 234 ГПК України з вірним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст. 129 ГПК України у зв`язку з відмовою в її задоволенні слід покласти на скаржника.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275,276, 282 - 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 16.05.2022 у справі №914/4077/21 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Львівського національного академічного театру опери та балету ім. С. Крушельницької б/н та б/д (Вх. № ЗАГС 01-05/1405/22 від 22.06.2022) - без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

3.Судові витрати покласти на скаржника.

Справу повернути Господарському суду Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 22.08.2022.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.