ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

17.08.2022 р. Справа № 917/482/22

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., розглянувши матеріали

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Гартингер Сергія Михайловича, АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

до Фізичної особи-підприємця Волошена Андрія Вікторовича, АДРЕСА_3

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Гартингер Сергій Михайлович звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою від 12.05.2022 року (вх. № 524/22 від 19.05.2022 року) до Фізичної особи-підприємця Волошена Андрія Вікторовича про стягнення заборгованості в розмірі 50 948,00 грн.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2022 року даний позов був переданий на розгляд судді Білоусову С.М.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 24.05.2022 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу для усунення недоліків позовної заяви 5-денний строк з дня вручення даної ухвали, шляхом подання до суду:

- повної інформації стосовно відповідача Фізичної особи-підприємця Волошена Андрія Вікторовича;

- відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- документів, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

13.06.2022 року від позивача надійшла заява від 04.06.2022 року року (вх. № 3711), якою він усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

10.08.2022 року від відповідача до суду надійшло клопотання (вх. № 5456) про закриття провадження у справі № 917/482/22.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Позивач - Фізична особа-підприємець Гартингер Сергій Михайлович звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Волошена Андрія Вікторовича заборгованість в розмірі 50 948,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог ФОП Гартингер С.М. посилається на ті обставини, що між ним та ФОП Волошеним А.В. було досягнуто усної домовленості щодо поставки птиці на загальну суму 169 826,00 грн. Він, як покупець, здійснив авансові платежі на загальну суму 50 948,00 грн., які становлять 30% від загальної суми домовленості.

Проте, як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач взяті на себе зобов`язання за усним договором не виконав, поставку птиці не здійснив у зв`язку з чим ФОП Гартингер С.М. звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідач проти доводів позивача заперечує з посиланням на те, що між ним та ФОП Гартингер С.М. жодних домовленостей з питань поставки птиці не було, про те, що Гартингер С.М. є фізичною особою підприємцем йому стало відомо лише після ознайомлення з даною позовною заявою. Відтак, відповідач вважає що між ним та ФОП Гартингер С.М. відсутній предмет спору.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити, з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Так, правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних, господарських та цивільних судів, - це стаття 19 КАС України, стаття 20 ГПК України, стаття 19 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

ГПК України також установлює, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках (стаття 20).

Для віднесення справи до господарської юрисдикції суду необхідно визначити, чи правовідносини та спір є господарськими. Зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

В даному випадку до господарського суду за захистом своїх прав звернулася Фізична особа підприємець Гантингер С.М. Проте, з матеріалів справи, а саме: квитанції 0.0..1 від 18.02.2022 року на суму 11 000,00 грн. та квитанції 0.0..1 від 21.02.2022 року на суму 40 948,00 грн. вбачається, що відправником (платником) вказаних грошових коштів є Гантингер С.М., як фізична особа. Відтак, спірні правовідносини виникли між фізичною особою та Фізичною особою-підприємцем Волошеним А.В., а отже, склад учасників спору не відповідає нормам ГПК України.

Частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що учасник спірних правовідносин не є суб`єктом господарювання, а спір за своєю правовою природою є цивільно-правовим, з огляду на зміст статей 4, 20 ГПК України, подана позовна заява в зазначеному суб`єктному складі не підлягає розгляду у господарських судах України.

За змістом статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

За таких обставин, з огляду на характер спірних правовідносин, суб`єктний склад учасників справи та предмет спору у їх сукупності, суд дійшов висновку, що цей спір є таким, що підлягає вирішенню судом цивільної юрисдикції.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд закриває провадження у даній справі в порядку п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 20, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 917/482/22 - закрити.

2. У зв`язку із відсутністю коштів на придбання поштових марок Господарський суд Полтавської області з 15.06.2022 року тимчасово припинено відправку поштової кореспонденції суду в паперовому вигляді, про що на офіційному веб-сайті суду було розміщене відповідне інформаційне повідомлення. В зв`язку з чим ухвалу суду направити сторонам на електронні адреси, зазначені в заяві.

3. Повідомити учасників справи про те, що вони можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади у мережі Інтернет за адресою: pl.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) (ч. 5 ст. 231, ст. ст. 235, 255 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Білоусов С. М.