РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.08.2022Справа № 910/2807/22

За позовомДержавного житлово-комунального підприємства Національної Академії Наук України
доФірмового магазину Національної Академії Наук України «Академкнига»
простягнення 39 249, 68 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:

без виклику.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне житлово-комунальне підприємство Національної Академії Наук України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фірмового магазину Національної Академії Наук України «Академкнига» про стягнення заборгованості в розмірі 39 249,68 грн за договором про відшкодування власником витрат балансоутримувача по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна від 01.02.2015.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва № 05-23/298/22 від 03.05.2022 призначено повторний автоматизований розподіл у зв`язку з відпусткою судді Капцової Т.П.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу матеріали позовної заяви № 910/2807/22 передано на розгляд судді Підченку Ю.О.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 05.05.2022 відкрито провадження у справі № 910/2807/22, вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

30.05.2022 відповідач звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з огляду на суттєве значення справи для ДП "ФМ "Академкнига".

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною 6 статті 250 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Однак, з наданих відповідачем пояснень не вбачається наявності підстав для переходу до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, а тому суд відмовляє в задоволенні відповідного клопотання.

06.06.2022 відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву де навів власний розрахунок заявленої до стягнення суми боргу.

З урахуванням того, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2015 між Державним житлово-комунальним підприємством Національної Академії Наук України (як балансоутримувачем) та Фірмового магазину Національної Академії Наук України «Академкнига» (як власником, орендарем) було укладено договір про транзитний збір платежів з власників орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь постачальників за умовами якого балансоутримувач здійснює транзитний збір платежів за спожиті власником або орендарем комунальні послуги на користь постачальників на підставі їх розрахунків.

У розділі 2 договору сторони погодили, що балансоутримувач зобов`язаний:

- на підставі розрахунків постачальників по першій вимозі власника або орендаря інформувати його про кількість та вартість спожитих ним комунальних послуг;

- в триденний термін, з моменту надходження від постачальників розрахунків, надати власнику або орендарю платіжну вимогу-доручення про суму сплати спожитих ним комунальних послуг;

- у випадку не сплати коштів за спожиті комунальні послуги балансоутримувач має право стягнути з власника або орендаря прострочену заборгованість на користь постачальника комунальних послуг у відповідності з чинним законодавством.

Власник або орендар, у свою чергу, зобов`язався:

- в триденний термін після нарахування платіжної вимоги-доручення сплатити вартість спожитих комунальних послуг та інформувати про це балансоутримувача в зазначений термін.

Відповідно до пунктів 5.1. та 5.4. договору, договір укладено строком на 1 рік і діє з 01.02.2015 по 31.12.2012 включно. У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на ой самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Крім того, 01.02.2015 між Державним житлово-комунальним підприємством Національної Академії Наук України (як балансоутримувачем) та Фірмового магазину Національної Академії Наук України «Академкнига» (як власником) було укладено договір про відшкодування власником витрат балансоутримувача по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна відповідно до умов якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 42, загальною площею 6860,8 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а власник бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором.

Власник володіє приміщенням загальною площею 203,6 кв.м., яке розмішене на І та підвальному поверсі будівлі.

Відповідно до п. 6.1. договору, власник щомісяця відшкодовує балансоутримувачу:

- витрати на утримання та обслуговування будинку і прибудинкової території, вартість яких на момент укладення договору становить 1 417, 06 грн.

Розрахунок вартості утримання та обслуговування будинку і прибудинкової території проводиться відповідно до Розрахунку витрат Державного житлово-комунального підприємства НАН України (п. 6.2. договору).

Згідно з п. 6.6. договору, відшкодування витрат проводиться власником не пізніше 30 числа поточного місяця з одночасним повідомленням балансоутримувача про платіж.

Відповідно до пунктів 8.1. та 8.4. договору, договір укладено строком на 1 рік і діє з 15.02.2015 по 31.12.2012 включно. У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на ой самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Як стверджує позивач, станом на 31.05.2021 у відповідача утворилася заборгованість на загальну суму 32 313, 90 грн, про що було направлено відповідну претензію.

Однак, як наголошує позивач, борг сплачено не було, а станом на 01.10.2021 його сума вже складає 39 249, 68 грн.

До позовної заяви долучено розрахунок суми боргу за загальний період з січня 2020 по вересень 2021 (враховуючі часткові оплати відповідача).

Заперечуючи проти заявленого позову відповідач посилається, зокрема, на таке:

- факт наявності заборгованості визнає частково;

- згідно з проведеною звіркою бухгалтером ФМ «Академкнига», сума заборгованості становить 37 363, 02 грн, а розбіжність із заявленим позивачем боргом складає 1 866,66 грн;

- відповідач готовий укласти мирову угоду з позивачем про сплату заборгованості з відстрочкою виплат після завершення воєнного стану та відновлення роботи ФМ «Академкнига».

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 статті 202 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України), правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України визначено, що однією із загальних засад цивільного законодавства визначено свободу договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи фактичних даних, щомісячні нарахування позивача з відповідача у період з січня 2020 по вересень 2021 складаються з 1 417, 06 грн витрат на утримання та обслуговування будинку і прибудинкової території та 1 342,26 грн податку на землю.

На підтвердження своїх доводів відповідачем надані Акти звірки розрахунків, у тому числі й за спірний період, а також зведену бухгалтерську довідку від 01.06.2022, підписану бухгалтером В.М.Кулідою.

Суд наголошує, що сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо (зокрема не може засвідчувати факт належного, або неналежного виконання зобов`язань з поставки товару), оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Таким чином, акти звірки є суто бухгалтерськими документами за якими бухгалтерії підприємств-учасників певних господарських операцій звіряють бухгалтерський облік цих операцій (у контексті визначення дебіторської або кредиторської заборгованості), а наявність чи відсутність будь-яких зобов`язань сторін підтверджується первинними документами - договором, накладними, рахунками тощо.

Позивач наведених у відзиві доводів відповідача не спростував, відповідь на відзив в порядку ст. 166 Господарського процесуального кодексу України не надав.

Згідно зі ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується, зокрема, позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

З огляду на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності у відповідача заборгованості станом на 01.01.2020 в розмірі 5 988, 24 грн, а не 4 101,58 грн, то суд дійшов до висновку, що доводи відповідача є більш вірогідними, а позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню на суму 37 363, 02 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з покладенням судового збору на сторін пропорційно до розміру задоволених вимог в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного житлово-комунального підприємства Національної Академії Наук України задовольнити частково.

2. Стягнути з Фірмового магазину Національної Академії Наук України «Академкнига» (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 42; ) на користь Державного житлово-комунального підприємства Національної Академії Наук України (02156, м. Київ, вул. Братиславська, 14Б, оф. 203; ) заборгованість в розмірі 37 363, 02 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 361, 74 грн. Видати наказ.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.08.2022 року.

Суддя Ю.О.Підченко