ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

22.08.2022м. Дніпро№ 904/2440/22

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Бажанова Ю.А., розглянувши заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", м. Дніпро до Приватного підприємства "Масис", с. Гупалівка Магдалинівського району Дніпропетровської області про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у загальному розмірі 1 992,77 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного підприємства "Масис" заборгованості за спожиту електричну енергію у загальному розмірі 1 992,77 грн., з яких 1 886,40 грн. заборгованість за спожиту електричну енергію; 44,45 грн. пеня за прострочення оплати коштів за електроенергією; 6,82 грн. 3% річних; 55,10 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" посилається на споживання Приватним підприємства "Масис" електричної енергії, у листопаді 2021 року - грудні 2021 року на загальну суму 2 592,06 грн., яка частково оплачена споживачем у спірний період у сумі 705,66 грн., також стверджує про приєднання Приватного підприємства "Масис" до публічного договору про постачання електричної енергії споживачу, шляхом споживання електричної енергії та оплати рахунку за спожиту електричну енергію, який був опубліковано в засобах масової інформації, а саме у газеті "Вісті Придніпров`я" від 06.11.2018 №84 (1984) та на веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" https://dnep.com.ua/ (нині - https://dp.yasno.com.ua) шляхом споживання електричної енергії та оплати рахунка.

Згідно з частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За положеннями статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

До заяви про видачу судового наказу текст договору приєднання не надано. Поданий заявником текст договору містить підпису та реквізитів лише постачальника електричної енергії (Заявника).

Посилання на згоду укласти публічний договір шляхом зазначення його в рахунках на оплату, також є безпідставним, оскільки не надано доказів отримання цих рахунків відповідачем, а отже і обізнаності з їх змістом.

Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" не виконані вимоги пункту 3 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України щодо додання до заяви про видачу судового наказу копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Також господарський суд зазначає, що як вбачається з поданої заяви та доданих до неї документів, заявник стверджує про часткову оплату боржником заборгованості листопаді 2021 - грудні 2021 в сумі 705,66 грн., в той час як відповідно до наданої виписки по рахунку за 29.12.2021, боржником сплачено "за енергопостачання, р/р НОМЕР_1 ПП МАСИС, ІПН 20242372, Гунько Валерій" 1 000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до статті 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у видачі судового наказу, оскільки заявником не надано документального підтвердження наявності договору, укладеного в письмовій (у тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошового зобов`язання та необхідність перевірки правильності нарахувань заявлених вимог.

До того ж, суд звертає увагу на те, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу, внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. ст. 12, 147-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 207, 526, 626, 628, 633, 634, 638 Цивільного кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного підприємства "Масис" заборгованості за спожиту електричну енергію у загальному розмірі 1 992,77 грн., з яких 1 886,40 грн. заборгованість за спожиту електричну енергію; 44,45 грн. пеня за прострочення оплати коштів за електроенергією; 6,82 грн. 3% річних; 55,10 грн. інфляційних втрат та судового збору в сумі 248,10 грн.

Ухвала набрала законної сили 22.08.2022 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.А. Бажанова