ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2022м. ДніпроСправа № 904/810/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Дніпрокомунтранс" (49107, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Запорізьке шосе, 26, ідентифікаційний код 02128158) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-сервісна компанія "Проспект Правобережний" (49069, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект О. Поля, 97 к, ідентифікаційний код 43225823) про стягнення 68 281,18 грн. заборгованості з вивезення та захоронення твердих побутових відходів, 2 925,19 грн. інфляційних втрат, 830,18 грн. 3% річних, 4 281,58 грн. пені

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Дніпрокомунтранс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №715 від 24.02.2022 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-сервісна компанія "Проспект Правобережний" заборгованості на загальну суму 76 318,13 грн., з яких:

- 68 281,18 грн. заборгованість з вивезення та захоронення твердих побутових відходів;

- 2 925,19 грн. інфляційні втрати за загальний період з вересня 2020 року по грудень 2021 року;

- 830,18 грн. 3% річних за загальний період з 09.09.2020 по 10.02.2022;

- 4 281,58 грн. пеня за загальний період з 09.09.2020 по 10.02.2022.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати у сумі 7 481,00 грн., з яких 2 481,00 грн. судового збору та 5 000,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №2630 від 31.07.2020 про надання послуги з поводження з побутовими відходами в частині вивезення та захоронення твердих побутових відходів (ТПВ) в частині своєчасної та повної оплати за послуги отримані на загальну суму 400 734,69 грн., що підтверджується актами про фактичне виконання послуг:

- у жовтні місяці - № 20/025203 від 31.10.2020 на загальну суму 13 402,62 грн.;

- у листопаді місяці - № 20/028776 від 30.11.2020 на загальну суму 12 636, 76 грн.;

- у грудні місяці - № 20/029787 від 31.12.2020 на загальну суму 12 764, 40 грн.;

- у січні місяці - № 21/006023 від 28.01.2021 на загальну суму 13 019, 69 грн.;

- у лютому місяці - № 21/006025 від 28.02.2021 на загальну суму 11 743,25 грн.;

- у березні місяці -№ 21/008196 від 31.03.2021 на загальну суму 30 762,20 грн.;

- у квітні місяці - № 21/011922 від 30.04.2021 на загальну суму 30 251,63 грн.;

- у травні місяці -№ 21/014767 від 31.05.2021 на загальну суму 31 655,71 грн.;

- у червні місяці -№21/017263 від 30.06.2021 на загальну суму 29 358,12 грн.:

- у липні місяці - №21/018792 від 31.07.2021 на загальну суму 29 996, 34 грн.;

- у серпні місяці - № 21/021246 від 31.08.2021 на загальну суму 28 592,26 грн.:

- у вересні місяці - № 21/024800 від 30.09.2021 на загальну суму 27 826, 39 грн.;

- у жовтні місяці - № 21/027023 від 31.10.2021 на загальну суму 29 102, 83 грн.;

- у листопаді місяці - № 21/030939 від 30.11.2021 на загальну суму 31 341, 31 грн.;

- у грудні місяці - №21/032199 від 31.12.2021 на загальну суму 32 641,18 грн.;

- у січні місяці - №21/034391 від 31.01.2022 на загальну суму 35 640,00 грн.

Ухвалою суду від 23.03.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/810/22, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

До суду 01.05.2022 відповідачем подано клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач вважає, що суму витрат на правничу допомогу надмірною та не співмірною із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Позивач звернувся із позовом про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором вивезення побутових відходів не тільки до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-сервісна компанія "Проспект Правобережний", а й з аналогічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-сервісна компанія "Проспект" (справа №904/829/22). Обидва позови тотожні, підготовлені адвокатом Говорухою В.П., відрізняються виключно особою відповідача та ціною позову. Отже, маючи макет позову, вся складна робота адвоката, як то: "юридичне відпрацювання рішень щодо засобів захисту прав та інтересів Клієнта, збір інформації та доказів для формування правової позиції, складання позовної заяви" зводилось до отримання від бухгалтерії позивача довідки про розмір заборгованості та роботи із онлайн-калькулятором вирахування інфляційних, 3% річних та пені. Довготривале "копіювання документів, завірення копій, надсилання відповідачу та до Господарського суду" не відповідає вимозі реальності, яка пред`являється численною судовою практикою ВС в питаннях відшкодування витрат на правничу допомогу. Що стосується якості надання послуг адвокатом Говорухою В.П., відповідач звертає увагу на те, що адвокат замість відповідача зазначив третю особу, яка не має жодного відношення до спірних правовідносин. На думку відповідача зазначене також підтверджує те, що адвокат Говоруха В.П. використовує шаблон позову зі стягнення заборгованості за договором вивезення ТПВ, аж ніяк не здійснює "юридичне відпрацювання рішень щодо засобів захисту прав та інтересів Клієнта, формування правової позиції" щодо кожного відповідача окремо.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з додатковою відповідальністю "Дніпрокомунтранс" (далі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлово-сервісна компанія "Проспект Правобережний" (далі - відповідач, споживач) 31.07.2020 укладено договір №2630 про надання послуги з поводження з побутовими відходами (ТПВ) (далі - договір) відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов`язався надати послуги з поводження з побутовими відходами в частині вивезення та захоронення твердих побутових відходів (далі - ТПВ та послуги), відповідно до адреси об`єктів і періодичності вивозу, вказаних у заявці, а споживач зобов`язався прийняти ці послуги та оплатити їх на умовах договору. Дні вивезення ТПВ: згідно дислокації (п.1.2 договору).

Споживач зобов`язаний оплатити виконавцю послугу з поводження з побутовими відходами в частині вивезення та захоронення ТПВ, у порядку і терміни, що зазначені в розділі 5 договору (пункт 3.1.1 договору).

Для початку виконання умов договору виконавцем споживач проводить попереднє перерахування коштів на поточний рахунок виконавця в розмірі однієї місячної плати, не менш ніж за 5 банківських днів до початку надання послуг, надалі здійснює попередню оплату до 25 числа кожного місяця, що передує наданню послуги у наступному місяці (пункт 5.3 договору).

Остаточну щомісячну оплату за фактично отримані послуги за повний місяць споживач проводить шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця до 10-го числа кожного наступного місяця згідно акту виконаних робіт (пункт 5.4 договору).

Відповідно до пункту 9.1 договір набирає чинності з 01.08.2020 та діє до 31.12.2020.

Якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії договору жодна із сторін письмово не заявить іншій стороні про своє небажання продовжити дію договору, договір вважається автоматично продовженим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах, з урахуванням зміни обсягів вивезення твердих побутових відходів та розрахунку суми (грн.) договору у наступному році, згідно кратності вивезення (пункт 9.2 договору).

На виконання умов договору позивачем виконані послуги на загальну суму 400 734,69 грн., що підтверджується актами про фактичне виконання послуг:

- у жовтні місяці 2020 року - №20/025203 від 31.10.2020 на загальну суму 13 402,62 грн.;

- у листопаді місяці 2020 року - №20/028776 від 30.11.2020 на загальну суму 12 636,76 грн.;

- у грудні місяці 2020 року - №20/029787 від 31.12.2020 на загальну суму 12 764,40 грн.;

- у січні місяці 2021 року - №21/006023 від 28.01.2021 на загальну суму 13 019,69 грн.;

- у лютому місяці 2021 року - №21/006025 від 28.02.2021 на загальну суму 11 743,25 грн.;

- у березні місяці 2021 року - №21/008196 від 31.03.2021 на загальну суму 30 762,20 грн.;

- у квітні місяці 2021 року - №21/011922 від 30.04.2021 на загальну суму 30 251,63 грн.;

- у травні місяці 2021 року - №21/014767 від 31.05.2021 на загальну суму 31 655,71 грн.;

- у червні місяці2021 року - №21/017263 від 30.06.2021 на загальну суму 29 358,12 грн.:

- у липні місяці 2021 року - №21/018792 від 31.07.2021 на загальну суму 29 996,34 грн.;

- у серпні місяці 2021 року - №21/021246 від 31.08.2021 на загальну суму 28 592,26 грн.:

- у вересні місяці 2021 року - №21/024800 від 30.09.2021 на загальну суму 27 826,39 грн.;

- у жовтні місяці 2021 року - №21/027023 від 31.10.2021 на загальну суму 29 102,83 грн.;

- у листопаді місяці 2021 року - №21/030939 від 30.11.2021 на загальну суму 31 341,31 грн.;

- у грудні місяці 2021 року - №21/032199 від 31.12.2021 на загальну суму 32 641,18 грн.;

- у січні місяці 2022 року - №21/034391 від 31.01.2022 на загальну суму 35 640,00 грн.

Вказані акти підписані представниками сторонами та скріплені печатками (а.с. 18-22, том 1).

Позивач посилаючись на несвоєчасну та неповну оплату відповідачем за отримані послуги з вивозу та захоронення ТПВ звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача 68 281,18 грн. заборгованості з вивезення та захоронення твердих побутових відходів, 2 925,19 грн. інфляційних втрат, 830,18 грн. 3% річних та 4 281,58 грн. пені.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами в частині вивезення та захоронення твердих побутових відходів (ТПВ), факт надання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів, строк оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати за послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З урахуванням умов договору (п.5.4 договору), строк оплати послуг щодо вивезення та захоронення твердих побутових відходів за період з жовтня 2020 року по січень 2022 року у сумі 400 734,69 грн. за договором №2630 від 31.07.2020, є таким, що настав.

Відповідач зобов`язання по оплаті виконав частково у сумі 332 453,51 грн., доказів оплати вартості послуг у розмірі 68 281,18 грн. до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову у цій частині не спростував.

За викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 68 281,18 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 6.3.1 договору у випадку несвоєчасної та/або не повної оплати споживачем послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів, споживач зобов`язаний оплатити виконавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % (три відсотки) річних від простроченої суми.

За несвоєчасну оплату наданих послуг споживач сплачує виконавцю пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла у період виникнення боргу (пункт 6.3.2 договору).

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення з відповідача на свою користь 2 925,19 грн. інфляційних втрати за загальний період з вересня 2020 року по грудень 2021 року, 830,18 грн. 3% річних за загальний період з 09.09.2020 по 10.02.2022 та 4 281,58 грн. пені за загальний період з 09.09.2020 по 10.02.2022.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку 3% річних, інфляційних втрат та пені судом не виявлено помилки. Тому позовні вимоги в частині стягнення 2 925,19 грн. інфляційних втрат, 830,18 грн. 3% річних та 4 281,58 грн. пені підлягають задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин справи, які підтверджені належними доказами, позовні вимоги позивача підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 481,00 грн. покладаються на відповідача.

Позивач просить покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000,00 грн.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно частини 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 цього ж Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п., п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження несення витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено копії договору №2 про надання правничої допомоги від 10.01.2022, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №0815 від 13.11.1998, акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.02.2022, платіжного доручення №237 від 24.02.222 про сплату 5 000,00 грн. та детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги позивачу.

Між адвокатом Говорухою Віктором Петровичем (далі - адвокат) та Товариством з додатковою відповідальністю "Дніпрокомунтранс" (далі - клієнт) укладено 10.01.2022 договір №2 про надання професійної правничої допомоги (далі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору адвокат зобов`язується надати клієнту необхідну правову допомогу та представляти його інтереси у справі за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-сервісна компанія "Проспект Правобережний" про стягнення заборгованості за договором №2630 від 31.07.2020 про надання послуг з поводження з побутовими відходами в частині вивезення та захоронення твердих побутових відходів, а також його представником в судових органах всіх інстанцій органах державної влади та управління, в органах місцевого самоврядування, органах Державної виконавчої служби, на підприємствах, установах та організаціях незалежно від їх підпорядкування та форм власності, а клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар за надання правової допомоги та компенсувати його витрати, пов`язані з виконанням умов договору.

Клієнт зобов`язується своєчасно надати адвокату для здійснення ним своїх обов`язків за даним договором всю необхідну інформацію, яка йому відома, стосовно предмету представництва, документи, речі та інші матеріали, які можуть бути в його розпорядженні (пункт 3.1. договору).

За надання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату винагороду (гонорар) у розмірі 5 000,00 грн. Участь у судових засіданнях оплачується додатково за їх фактичною кількістю у сумі 700 (сімсот) грн. за одне судове засідання (пункт 7.1 договору).

Договір укладено на строк до 31.12.2022 та набирає чинності з моменту підписання його сторонами (пункт 10.1 договору).

24 лютого 2022 року сторони підписали акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої допомоги від 10.01.2022, відповідно до якого адвокат надав клієнту наступні послуги:

- проведення попереднього аналізу матеріалів договірних відносин з Відповідачем, юридичне відпрацювання рішень щодо засобів захисту прав та інтересів клієнта - 4 год.;

- збір інформації, документів та доказів, необхідних для формування правової позиції та підготовки до складання позовної заяви 5 год.;

- складання позовної заяви, розрахунок суми боргу 10 год.;

- копіювання документів, завірення копій, надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу та до Господарського суду у Дніпропетровській області 6 год.

Відповідач проти заявленого розміру витрат на правничу допомогу заперечує, вважає заявлену суму завищеною.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. (Правова позиція, викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 по справі №904/4507/18 зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц)

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Здійснивши аналіз ціни позову предмета та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, значення для суспільного інтересу, суд дійшов висновку, що складності у розгляді справи не виникло.

За своєю категорією, враховуючи позицію позивача у справі, ця справа не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію.

Представлені суду докази в підтвердження надання позивачу адвокатських послуг, пов`язаних з розглядом даної справи, не є безумовною підставою для відшкодування витрат в заявленому розмірі, адже розмір відповідних витрат має, крім іншого, відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З вищевикладеного, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правову допомогу у даній справі явно не відповідає критеріям співмірності із складністю справи, та не відповідає обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

За таких обставин, враховуючи вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу, суд оцінив витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення договору та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на відповідача, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 2 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 2 481,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Дніпрокомунтранс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-сервісна компанія "Проспект Правобережний" про стягнення 68 281,18 грн. заборгованості з вивезення та захоронення твердих побутових відходів, 2 925,19 грн. інфляційних втрат, 830,18 грн. 3% річних, 4 281,58 грн. пені задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлово-сервісна компанія "Проспект Правобережний" (49069, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект О. Поля, 97 к, ідентифікаційний код 43225823) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Дніпрокомунтранс" (49107, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Запорізьке шосе, 26, ідентифікаційний код 02128158) 68 281,18 грн. заборгованості з вивезення та захоронення твердих побутових відходів, 2 925,19 грн. інфляційних втрат, 830,18 грн. 3% річних, 4 281,58 грн. пені, судовий збір у сумі 2 481,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2 500,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв