ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2022 року м.Дніпро Справа № 904/1736/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів Кузнецова В.О., Мороза В.Ф.

секретар судового засідання Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2022 (прийняту суддею Новіковою Р.Г.) у справі № 904/1736/22

за позовом Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейт Естейт"

про зобов`язання вчинити певні дії та скасування державної реєстрації прав

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст вимог.

Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейт Естейт" м. Дніпро з позовом про: зобов`язання відповідача повернути Дніпровській міській раді земельну ділянку площею 74кв.м, розташовану по проспекту Героїв, буд. 46а у м. Дніпро, привівши її у придатний до використання стан, шляхом знесення розміщених на ній будівель і споруд; скасування державної реєстрації прав на багатофункціональну будівлю, розташовану по пр. Героїв, 46а у м. Дніпро, загальною площею 38,5кв.м за Товариством з обмеженою відповідальністю "Грейт Естейт" () від 18.11.2019 №34244123, вчинену приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренком С.В., з одночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейт Естейт" на вказаний об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101).

В обґрунтування заявлених вимог прокурор посилається на самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Дніпра загальною площею 74кв.м та безпідставне набуття речових прав на багатофункціональну будівлю, розташовану за адресою: проспект Героїв, буд. 46а у м. Дніпро.

Разом з позовом було подано заяву про забезпечення позову №15/4-308вих-22 від 23.06.2022, відповідно до якої прокурор просить:

- накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: на багатофункціональну будівлю, розташовану за адресою: проспект Героїв, будинок 46а у м. Дніпро, загальною площею 38,5 кв. м, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №101;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Грейт Естейт" () та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо багатофункціональної будівлі, розташованої за адресою: проспект Героїв, 46а у м. Дніпро, загальною площею 38,5 кв. м, відомості щодо якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №101, у тому числі, шляхом укладення договорів купівлі-продажу, дарування, міни, про задоволення вимог іпотекодержателя, передачі в оренду, поділу об`єкта тощо.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2022 у справі № 904/1736/22 відмовлено у задоволенні заяви заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №15/4-308вих-22 від 23.06.2022 про забезпечення позову.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що посилання прокурора на те, що нерухоме майно, з приводу якого виник спір, було відчужено первісним власником у якості внеску до статутного капіталу відповідача за актом приймання-передачі, не є обставиною, яка доводить необхідність вжиття заходів забезпечення позову. Дії щодо спірного майна відбулись у 2019 році, з позовом прокурор звернувся 29.06.2022. Тому відчуження майна на користь відповідача не було наслідком розпочатого прокурором судового провадження і не є доказом вжиття відповідачем заходів щодо відчуження даного майна.

Предметом позову є вимоги про повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації права. Прокурор просить накласти арешт на нерухоме майно та заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно.

У разі задоволення позову це не призведе до повернення цього майна позивачу чи витребування його (передачі) на користь позивача, оскільки поверненню підлягатиме саме земельна ділянка, а не нерухоме майно. Зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна на момент виконання рішення, на яке прокурор просить накласти арешт, не вплине на виконання рішення суду, якщо позов буде задоволено.

3.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Заступник керівника Дніпропетровської обласної прокуратури подав апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2022 у справі № 904/1736/22, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що з предмету спору вбачається, що позов такого типу може бути поданий лише до титульного власника будівлі. У разі задоволення позову та одночасної зміни власника, під час розгляду справи в суді, виконання такого рішення суду буде неможливим. Що в свою чергу, може призвести до необхідності подання нового позову до наступного власника та виникненню нового спору. Разом з тим, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, помилково не звернув увагу на те, що обраний прокурором вид забезпечення позову не призводить до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно фактично залишиться у володінні та користуванні титульного власника (відповідача), а буде обмежено лише можливість розпоряджатися ним.

5.Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач погоджується з доводами апеляційної скарги. Проведена всупереч чинному законодавству державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна порушує законне право Дніпровської міської територіальної громади в особі Дніпровської міської ради на вільне користування та розпорядження земельною ділянкою, що в свою чергу призводить до порушення економічних інтересів громади. Земельна ділянка по просп. Героїв, 46 А саме внаслідок самочинного будівництва та незаконної державної реєстрації щодо нього у подальшому, вибула з користування Дніпровської міської ради поза її волею, та саме наявність на земельній ділянці комунальної форми власності об`єкту будівництва перешкоджає законному власнику земельної ділянки - територіальній громаді м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради вільно володіти, розпоряджатися та користуватися земельною ділянкою, що є підставою для усунення перешкод у такому користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу наявної на ній споруди. Позивач вважає за можливе подальше відчуження нерухомого майна, що може покласти на позивача тягар подальших дій щодо припинення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за особами, які не залучені до участі у цій судовій справі, що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав. Арешт же вказаного нерухомого майна та заборона вчиняти дії відносно нього на час вирішення справи забезпечать його гарантоване збереження до набрання законної сили судовим рішенням та жодним чином не порушить права Відповідача у вказаній справі.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує. Саме лише посилання в заяві

на потенційну можливість ухилення боржника від виконання судового рішення або істотного ускладнення ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Окрім посилань на загальні норми процесуального права, які регулюють питання забезпечення позову, жодного доказу вчинення ТОВ "ГРЕЙТ ЕСТЕЙТ" дій, які направлені на відчуження спірного майна, або таких, які свідчать про можливе ускладення ефективного захисту, прокурором не надано.

Дії щодо спірного майна відбулись у 2019 році, з позовом прокурор звернувся 29.06.2022. Тому відчуження майна на користь відповідача не було наслідком розпочатого прокурором судового провадження і не є доказом вжиття відповідачем заходів щодо відчуження даного майна.

Предметом позову є вимоги про повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації права. Прокурор просить накласти арешт на нерухоме майно та заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно.

У разі задоволення позову це не призведе до повернення цього майна позивачу чи витребування його (передачі) на користь позивача, оскільки поверненню підлягатиме саме земельна ділянка, а не нерухоме майно. Зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна на момент виконання рішення, на яке прокурор просить накласти арешт, не вплине на виконання рішення суду, якщо позов буде задоволено.

Таким чином, прокурором не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

6.Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2022 у справі № 904/1736/22; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 25.08.2022 о 16:00 год.

В судовому засіданні 25.08.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7.Встановлені судом обставини справи.

Як зазначено вище, прокурор звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку, привівши її у придатний до використання стан, шляхом знесення розміщених на ній будівель і споруд; скасування державної реєстрації прав на будівлю.

Разом з позовною заявою подано і заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування підстав для вжиття заходів забезпечення позову прокурор, звертає увагу суду на те, що прокуратурою встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Дніпра загальною площею 74 кв. м та безпідставного набуття речових прав на багатофункціональну будівлю, розташованої за адресою: пр. Героїв, 46а у м. Дніпро, в підтвердження чого посилається на наступні обставини.

17.09.2019 державним реєстратором КП "Юридична реєстрація нерухомості та бізнесу" за Гречіним Є.В. зареєстровано право приватної власності на багатофункціональну будівлю площею 38,5 кв. м., що знаходиться за адресою: пр. Героїв, буд. 46а у м. Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101).

Державну реєстрацію права приватної власності проведено на підставі договору купівлі-продажу від 10.08.2001 №11/016, укладеного на Товарній біржі "Дніпродзержинська" (реєстраційний напис №277 від 21.08.2001).

Відповідно до п. 2 цього Договору зазначений об`єкт нерухомого майна належав продавцю ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 15.07.1998, зареєстрованого в Дніпропетровському міському БТІ в реєстровій книзі №6 за реєстровим №277.

Згідно із відповіддю №7576 від 17.06.2021 КП "Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради технічна інвентаризація та реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна за адресою: пр. Героїв, буд. 46а у м. Дніпро (колишня назва - м.Дніпропетровськ) КП "ДМБТІ" станом на 31.12.2012 не проводилась.

З урахуванням вимог чинного законодавства, зокрема: законів України "Про регулювання містобудівної діяльності", "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, передумовою для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна є отримання дозвільних документів у сфері містобудівної діяльності, у тому числі тих, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта нерухомого майна та речових прав на земельну ділянку.

Відповідно до інформації Головного архітектурно-планувального управління Дніпровської міської ради №12/19-324 від 04.08.2021 будівельний паспорт або містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за вказаною адресою не надавались, паспорти прив`язки тимчасових споруд не оформлювалися.

У даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста відсутня інформація щодо розпорядчих документів про присвоєння (зміни) адреси об`єкту нерухомості, розташованого на земельній ділянці по пр. Героїв, буд. 46а у м. Дніпро.

З тексту інформації Дніпровської міської ради №7/11-2412 від 21.09.2021 та №12/11-308 від 11.11.2021 вбачається, що земельна ділянка по пр. Героїв, буд. 46а у м. Дніпро у користування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ "Грейт Естейт" не надавалась.

У подальшому, 18.11.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренком С.В. на підставі акту приймання-передачі майна, яке передається до статутного капіталу ТОВ "Грейт Естейт", №3 від 12.11.2019 зареєстровано право приватної власності за ТОВ "Грейт Естейт" на багатофункціональну будівлю літ.А-1 загальною площею 38,5 кв. м, розташованій на земельній ділянці по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 34244123).

На думку прокурора, наявні достатні підстави вважати, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно та заборони вчиняти певні дії, виконання рішення, постановленого за позовом прокурора, буде унеможливлено, оскільки володілець вказаного спірного нерухомого майна має реальні можливості здійснити його відчуження. Вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу. Обраний прокурором вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки обтяжене майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

За результатами розгляду зави про забезпечення позову судом першої інстанції прийнято ухвалу про відмову у її задоволенні.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду в апеляційному порядку, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Оскільки прокурор звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку підлягає дослідженню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги,

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як встановлено апеляційним господарським судом, заява про забезпечення позову не містить будь-яких обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а матеріали оскарження ухвали не містять доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегія суддів не вбачає підстав вважати, що набуття нерухомого майна особою ще у 1998 році, його відчуженням у 2001 році за договором купівлі-продажу та внесенням до статутного капіталу ТОВ "Грейт Естейт" у 2019 році свідчать при спроби здійснити відчуження нерухомого майна, що унеможливить реалізацію судового рішення. Зазначені факти вибуття майна та його набуття іншими особами є віддаленими у часі, тоді як прокурором позов було подано до суду червні 2022 року. Будь-які докази на підтвердження ймовірності на теперішній час вчинення відповідачем відчуження нерухомого майна в матеріалах оскарження ухвали відсутні.

Самі лише посилання прокурора на те, що відповідач має можливість розпоряджатися майном (будівлею), а також припущення щодо відчуження такого майна, не є достатньою підставою для забезпечення позову у визначений прокурором спосіб.

Окрім того, предметом позову є вимоги про повернення земельної ділянки та скасування державної реєстрації права на будівлю. Накладення арешту на будівлю, яка за результатами вирішення спору не набуватиметься позивачем, не є доцільним заходом забезпечення, оскільки збереження зазначеного майна (будівлі) не є необхідним для виконання рішення у справі, якщо позов буде задоволено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані прокурором докази не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення законодавства, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи, наведені в обґрунтування вимог апеляційної скарги.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2022 у справі № 904/1736/22 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2022 у справі № 904/1736/22 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.08.2022

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя В.Ф. Мороз