ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
17 серпня 2022 рокуСправа № 921/254/22
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В.
при секретарі судового засідання Качунь І.Є.
розглянувши заяву ОСОБА_1 №б/н (вх. №5220) від 15.08.2022 про забезпечення позову у справі
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт"
про: визнання недійсним рішення загальних зборів учасників; скасування запису про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу
за участі представника позивача: Покотило Ю.В., адвокат.
До Господарського суду Тернопільської області поступила позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства та скасування запису про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу.
Ухвалою суду від 13.06.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
15 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Тернопільської області із заявою №б/н (вх. №5220) від 15.08.2022 про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову до подачі позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" шляхом:
- заборони загальним зборам учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" приймати рішення:
1) Про зміну директора Товариства;
2) Про зміну адреси реєстрації товариства;
3) Про затвердження згоди на відчуження часток статутного капіталу засновників товариства, за договором купівлі-продажу частки, третім особам, на розсуд учасників товариства;
4) Про збільшення статутного капіталу товариства;
5) Про виключення осіб із складу засновників товариства.
- заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також нотаріусам, які виконують функції державних реєстраторів, вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміни щодо відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю "Віконт":
1) Про зміну директора Товариства;
2) Про зміну адреси реєстрації товариства;
3) Про затвердження згоди на відчуження часток статутного капіталу засновників товариства, за договором купівлі-продажу частки, третім особам, на розсуд учасників товариства;
4) Про збільшення статутного капіталу товариства;
5) Про виключення осіб із складу засновників товариства.
Обґрунтовуючи подану заяву, підтриману представник у судовому засіданні, позивач посилається на те, що він є засновником та учасником Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт". Його частка у статутному капіталі становить 33,34%.
З моменту створення юридичної особи і до 11.12.2021 він був призначений на посаду і виконував обов`язки директора ТОВ "Віконт".
11.12.2021 ТОВ "Віконт" проведено загальні збори учасників товариства, на яких прийнято рішення (оформлене протоколом №11/12-1) про звільнення директора ОСОБА_1 з 11.12.2021 та призначення директором ОСОБА_2 з 11.12.2021.
Згідно рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.07.2021 у справі №921/281/21, станом на 11.12.2021 керівником Товариства був заявник - ОСОБА_1 . Тому, відповідно до положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" виключно на заявника покладались повноваження щодо скликання загальних зборів учасників товариства.
Однак, про проведення загальних зборів учасників ТОВ "Віконт" 11.12.2021 ОСОБА_1 ніхто не повідомляв, незважаючи на те, що він учасник такого Товариства і його частка у статутному капіталі становить 33,34%.
Рішення загальних зборів від 11.12.2021 заявником отримано з листом №02-97/01-07 від 20.01.2022 Тернопільської районної державної адміністрації, у відповідь на запит ОСОБА_1 №24/01-15 від 22.12.2021.

Порушення процедури скликання та проведення загальних зборів учасників Товариства було однією з підстав для визнання судом недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства у справі №921/189/20 та №921/281/21.

Незважаючи на наявність судових рішень про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Віконт", якими було змінено керівника та склад підписантів, ОСОБА_1 знову вимушений звертатись за захистом його порушених корпоративних прав, як учасника ТОВ "Віконт", оскільки його знову не було повідомлено про загальні збори учасників Товариства, які відбулись 11.12.2021, на яких знову було прийнято рішення про зміну керівника та складу підписантів ТОВ "Віконт".

ОСОБА_1 вважає недійсними рішення загальних зборів ТОВ "Віконт", оформлені протоколом загальних зборів учасників №11/12-1 від 11.12.2021 тому ним пред`явлено позов до ТОВ "Віконт" про визнання їх недійсним.

Разом з тим, як стверджує заявник, 11.08.2022 засобами зв`язку ним було отримано повідомлення про проведення зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт", підписане 10.08.2022 директором Товариства ОСОБА_2 . Згідно вказаного повідомлення учасника Товариства було поінформовано, що у відповідності до п.7.2. діючого Статуту та Закону України "Про товариство з обмеженою та додатковою відповідальністю", 12.09.2022 о 11 годині 00 хвилин, в фойє офісного приміщення за адресою М. Тернопіль, вул. Коперника, 16 будуть проводитись збори засновників Товариства, до участі у яких запрошуються усі учасники.

На порядок денний вказаних зборів засновників директором запропоновано до розгляду наступні питання:

1) Зміна директора Товариства;

2) Зміна адреси реєстрації товариства;

3) Затвердження згоди на відчуження часток статутного капіталу засновників товариства, за договором купівлі-продажу частки, третім особам, на розсуд учасників товариства;

4) Проведення аудиту товариства, встановлення строків та порядку проведення такого аудиту;

5) Відчуження майна товариства;

6) Збільшення статутного капіталу товариства;

7) Виключення осіб із складу засновників товариства.

З наведеного вбачається, що відповідач, будучи обізнаним із тим, що в провадженні суду перебуває справа №921/254/22, предметом позову якої є визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТОВ "Віконт" №11/12-1 від 11.12.2021 щодо звільнення директора ОСОБА_1 та призначення директором ОСОБА_2 , намагається знову прийняти рішення щодо зміни директора, тим самим змусивши позивача в подальшому знову звертатись до суду для захисту його прав.

При цьому, заявник вважає, що вжиття заходів для забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення його прав на час вирішення спору в суді, та забезпечить можливість виконання рішення суду у випадку його винесення на користь позивача, тоді як невжиття заходів утруднить чи зробить неможливим виконання такого судового рішення.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши надані заявником до заяви про забезпечення позову документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 ГПК України, а саме, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити: виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України у вирішенні питання щодо забезпечення позову слід враховувати зокрема, за захистом якого порушеного чи оспорюваного права або інтересу звернувся позивач, не обмежуючись лише неможливістю виконання рішення суду та позовними вимогами.

З точки зору законодавця, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулася з відповідними вимогами у справі.

Системний аналіз приписів частини 1 статті 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України дає суду підстави для висновку про те, що під час вирішення питання про необхідність забезпечення позову чи відмови у застосуванні цього заходу, відповідні заяви слід розглядати із застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені у частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом відповідних заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій інших осіб з тим, щоб забезпечити позивачу реальний захист порушених прав.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного до предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору. (частина 10 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Предметом позову у цій справі є наступні вимоги позивача: про визнання недійсними з моменту прийняття рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт", оформлених протоколом №11/12-1 від 11.12.2021, а саме про звільнення з 11.12.2021 ОСОБА_1 з посади директора Товариства та про призначення з 11.12.2021 ОСОБА_2 на посаду директора Товариства; скасування запису про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ "Віконт" щодо зміни керівника юридичної особи та зміни складу підписантів.

Тому у цій справі має досліджуватися обґрунтованість і адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову, а також питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (подібну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Таким чином, звертаючись з відповідною заявою позивач повинен обґрунтувати імовірність утруднення виконання рішення або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів - саме з урахуванням предмета позову і неможливість виконання позовних вимог у випадку їх задоволення.

З долучених до заяви про забезпечення позову матеріалів убачається, що 11.08.2022 засобами зв`язку ОСОБА_1 було отримано повідомлення про проведення зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт", підписане 10.08.2022 директором Товариства ОСОБА_2 . Згідно вказаного повідомлення учасника Товариства було поінформовано, що у відповідності до п.7.2. діючого Статуту та Закону України "Про товариство з обмеженою та додатковою відповідальністю", 12.09.2022 будуть проводитись збори засновників Товариства, до участі у яких запрошуються усі учасники.

На порядок денний вказаних зборів засновників директором запропоновано до розгляду, серед іншого, питання щодо зміни директора Товариства.

Враховуючи зазначене, суд погоджується із доводами заявника, що зміни керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" до винесення рішення у даній справі можуть суттєво ускладнити подальші корпоративні взаємовідносини. Адже при зміні цих відомостей та при задоволенні позовних вимог заявника, учасники ТОВ "Віконт" не матимуть змоги повернути у попередній стан дані щодо керівника Товариства та можливості внести нові відомості з даного приводу.

Таким чином, цей захід забезпечення позову прямо стосується предмету корпоративного спору.

Разом з цим, у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 не наведено обставин, з якими пов`язувалась би необхідність забезпечення позову шляхом заборони загальним зборам учасників ТОВ "Віконт" приймати рішення про: зміну адреси реєстрації товариства; затвердження згоди на відчуження часток статутного капіталу засновників товариства, за договором купівлі-продажу частки, третім особам, на розсуд учасників товариства; збільшення статутного капіталу товариства; виключення осіб із складу засновників товариства.

Адже в оспорюваному рішенні загальних зборів ТОВ "Віконт" №11/12-1 від 11.12.2021 не вирішувалось вище перелічених питань.

Отже, заява про забезпечення позову у цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно з пунктом 31 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.

Відповідно до частини 10 статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18, від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 24.06.2020 у справі №902/1051/19, від 26.08.2020 у справі № 907/73/19.

Щодо заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також нотаріусам, які виконують функції державних реєстраторів, вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміни щодо відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю "Віконт" про: зміну директора Товариства; зміну адреси реєстрації товариства; затвердження згоди на відчуження часток статутного капіталу засновників товариства, за договором купівлі-продажу частки, третім особам, на розсуд учасників товариства; збільшення статутного капіталу товариства; виключення осіб із складу засновників товариства, суд зазначає, що у даному випадку способом забезпечення, який прямо стосуються предмета спору та перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із способом, який був зазначений вище (заборона загальним зборам учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" приймати відповідні рішення), є заборона вказаним особам вносити зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, зокрема, про зміну керівника Товариства.

Оскільки решта реєстраційних дій не пов`язані з предметом спору в даній справі, суд вважає недопустимим заборонити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань їх здійснювати.

Суд погоджується з заявником, що у даному випадку невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист і поновлення порушених корпоративних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, подавши позов у цій справі. У разі, якщо загальними зборами учасників товариства будуть прийняті нові рішення в частині зміни керівника, а державним реєстратором будуть здійснені нові реєстраційні дії відносно Товариства на підставі нових рішень загальних зборів учасників товариства, позивач не зможе захистити свої права в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що може істотно ускладнити поновлення його законних прав та/або інтересів.

При цьому суд зазначає, що заборона загальним зборам учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт" приймати вказані рішення та заборона державним реєстраторам вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариства, адже не впливає на можливість укладання товариством договорів з контрагентами, надання послуг, тощо. Тобто вжиття спірних заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання імовірним порушенням корпоративних прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін.

Отже, здійснивши на основі співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач звернувся до суду, встановивши існування обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вони звернулися, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову та необхідність її часткового задоволення.

На підставі наведеного, керуючись 136-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 №б/н (вх. №5220) від 15.08.2022 про забезпечення позову у справі №921/254/22 задовольнити частково.

2. Заборонити загальним зборам учасників (засновників) ТОВ "Віконт" до вирішення справи по суті №921/254/22 приймати рішення про зміну директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Віконт".

3. Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також нотаріусам, які виконують функції державних реєстраторів, до вирішення справи по суті №921/254/22 вносити зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю "Віконт" про зміну директора Товариства.

4. В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

В порядку ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 24.08.2022 та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та строки встановлені ст. ст. 256,257 ГПК України.

Суддя О.В. Руденко