УХВАЛА

м. Київ

17.08.2022Справа № 910/7536/22

Суддя Літвінова М.Є., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Житлово-будівельного кооперативу "Троєщина"

про визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування реєстраційної дії та поновлення на роботі

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до житлово-будівельного кооперативу "Троєщина" про:

1) визнання недійсним рішення Загальних зборів членів кооперативу, оформленого протоколом №1 від 12.05.2022;

2) визнання недійсним рішення Загальних зборів членів кооперативу, оформленого протоколом №2 від 12.05.2022;

3) скасування реєстраційної дії - запису в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

4) поновлення позивача на посаді голови правління відповідача.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 ГПК України встановлено, що позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 (далі - Правила) передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з пунктів 59, 61 Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

На виконання вищезазначених норм позивачем надано суду опис вкладення в цінний лист на ім`я відповідача з відміткою відділення поштового зв`язку від 08.08.2022 та накладну від вказаної дати № 137. Проте у наданому позивачем описі вкладення в цінний лист не зазначені номеру поштового відправлення, тобто вказана поштова накладна не підтверджує направлення на адресу відповідача саме тих документів, що зазначені в описі вкладення, а також відсутній розрахунковий документ, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Також, позивачем надано суду опис вкладення в цінний лист на ім`я Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (третя особа-1) з відміткою відділення поштового зв`язку від 08.08.2022 та накладну від вказаної дати № 153. Проте у наданому позивачем описі вкладення в цінний лист не зазначені номеру поштового відправлення, тобто вказана поштова накладна не підтверджує направлення на адресу третьої особи-1 саме тих документів, що зазначені в описі вкладення, а також відсутній розрахунковий документ, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Також, позивачем надано суду опис вкладення в цінний лист на ім`я Приватного нотаріуса Курасової О.В. (третя особа-2) з відміткою відділення поштового зв`язку від 08.08.2022 та накладну від вказаної дати № 145. Проте у наданому позивачем описі вкладення в цінний лист не зазначені номеру поштового відправлення, тобто вказана поштова накладна не підтверджує направлення на адресу третьої особи-2 саме тих документів, що зазначені в описі вкладення, а також відсутній розрахунковий документ, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" визначено, що станом на 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 2481,00 грн.

Як визначено нормами Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 9 Закону України "Про судовий збір" передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Так, позивачка звернулась до суду з позовом з чотирма вимогами немайнового характеру.

Отже, позивачем повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 9 924 грн, з розрахунку: 4 вимоги немайнового характеру х 2 481,00 грн = 9 924 грн.

Проте, матеріали позовної заяви не містять доказів сплати судового збору у вказаному розмірі.

Натомість, у позовній заяві ОСОБА_1 викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Вказане клопотання обгрунтоване тим, що вона є матір`ю двох неповнолітніх дітей, яких виховує самостійно; внутрішньо переміщеною особою; втратила роботу та джерело доходу у зв`язку із незаконними діями відповідача.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але недовше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача -фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється відплати аліментів; в)одинокі матері(батьки),які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інвалідністю; г)члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ)особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3)предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд зазначає, що до клопотання про звільнення від сплати судового збору заявником не додано жодного належного та допустимого доказу, з якого можна зробити висновки про її майновий стан.

Також відсутні докази, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Також, заявником не додано доказів того, що вона є одинокою матір`ю, яка має дитину віком до чотирнадцяти років.

У Постанові Пленуму ВСУ від 06.11.1992 р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», одинокою матір`ю була визнана «жінка, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері, або вдова, інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама». За цим визначенням поняття «одинокої матері» включає поняття «інша жінка, яка виховує і утримує дитину сама». Тобто для визнання «іншої жінки» одинокою потрібно дві ознаки: вона сама і виховує, і утримує дитину.

Судом встановлено, що до матеріалів справи долучено два свідоцтва про народження дітей позивачки, в графі «батько» яких зазначено ОСОБА_2 .

Питання виховання батьками дитини визначено Сімейним кодексом України.

Згідно зі ст. 157 СКУ, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини.

Як передбачено ст. 158 СКУ, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування ухвалює на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. У разі ухилення батька від виконання своїх обов`язків з виховання дитини мати має право звернутися до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав.

З урахуванням зазначеного для підтвердження факту, що батько не бере участі у вихованні дитини, можуть бути пред`явлені, наприклад, ухвала суду на підставі клопотання слідчого про розшук відповідача у справі за позовом про стягнення аліментів, рішення суду про позбавлення відповідача батьківських прав, рішення органів опіки та піклування або суду про відсутність участі батька у вихованні дитини тощо. Наявність відомостей про те, що дитина проживає разом з матір`ю, не дає достатніх підстав стверджувати, що батько не бере участі у її вихованні.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивачкою не доведено наявності підстав у розумінні Закону України «Про судовий збір» для звільнення її від сплати судового збору.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду:

- оригіналів описів вкладення у цінні листи з відбитками календарного штемпеля, проставленого відділенням зв`язку та номером поштового відправлення, а також оригіналів розрахункових документів, виданих поштовим відділенням, на підтвердження надіслання на адреси відповідача та третіх осіб копії позовної заяви з доданими до неї документами;

- доказів сплати судового збору за реквізитами Господарського суду міста Києва в сумі 9 924,00 грн (оригінал квитанції або платіжного доручення).

4. Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

5. Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяМ.Є. Літвінова