ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" серпня 2022 р.м. Одеса Справа № 910/3584/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання Росєєвої А.М.

за участю представників сторін:

від позивачів: Куниця В.Ю.;

від відповідача: Бондаренко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕФТОРГ» (65089, м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 59-Е, кім. 11-А, );

про стягнення 5362,00 грн.

1. Суть спору.

Позивач - Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України звернувся до господарського суду з позовом до відповідача - ТОВ «СЕФТОРГ», в якій просить суд стягнути з останнього штраф у розмірі 5362,00 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором №72/ВЗЗ-2021 від 18.08.2021 в частині поставки товару з порушенням вимог щодо пакування споживчої тари.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2022 позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з додатками передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Одеської області.

13.06.2022 вищевказану позовну заяву з додатками отримано Господарським судом Одеської області та зареєстровано в канцелярії суду за вх. ГСОО №1223/22.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 13.06.2022 для розгляду справи №910/3584/22 призначено суддю Невінгловську Ю.М.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.06.2022 було відкрито провадження у справі №910/3584/22 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18.07.2022.

18.07.2022 судом отримано від ТОВ «СЕФТОРГ» відзив (вх. №13429/22) на позовну заяву.

У судовому засіданні 18.07.2022 суд ухвалою у протокольній формі оголосив перерву для розгляду справи по суті до 19.08.2022.

25.07.2022 до суду надійшла від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України відповідь (вх. №14156/22) на відзив.

19.08.2022 судом отримано від ТОВ «СЕФТОРГ» заперечення (вх. №16791/22).

В судове засідання 19.08.2022 з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, також з`явився представник відповідача, який заперечував проти позовних вимог, просив суд відмовити в їх задоволенні.

У судовому засіданні 19.08.2022 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду та повідомив, що повне рішення буде складено 24.08.2022.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Доводи Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Позивач повідомив, що між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України та ТОВ «СЕФТОРГ» 18.08.2021 було укладено договір №72/ВЗЗ-2021 про закупівлю товару, відповідно до якого відповідач зобов`язувався у визначені Договором строки поставити позивачу якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору, а позивач - прийняти і оплатити такі товари.

Позивач зазначає, що сторони узгодили між собою технічні вимоги до Товару, а саме: Товар - БОРОШНО ПШЕНИЧНЕ І ҐАТУНКУ повинно відповідати нормативному документу на цей вид продукції (товару): ГСТУ 46.004-99 «Борошно пшеничне», Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» та іншим вимогам законодавства в сфері обігу харчових продуктів. Тара - мішки поліпропіленові або мішки з іншого матеріалу аналогічної якості, вітчизняного виробництва згідно з чинною нормативною документацією або імпортовані, дозволені до використання центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я України на використання і контакт з харчовими продуктами. Маса нетто борошна пшеничного першого ґатунку в мішках повинна бути 50 кг. Маркування споживчої тари і транспортне маркування повинно бути здійснено державною мовою згідно з ГОСТ 26791-89. Енергетична цінність в 100 грамах зазначеного борошна повинна бути не менше 331 ккал. У зазначеного борошна пшеничного І ґатунку кількість сирої клейковини не повинна бути менша ніж 25% від загальної маси.

При цьому, за твердженням позивача, борошно пшеничне пакують в тканинні мішки не нижче 3 категорії згідно з ГОСТ 19317. Або 4-5 шарові паперові мішки згідно з ГОСТ 2226 з мішками-вкладишами згідно з ГОСТ 19360, або в паперові мішки і пакети згідно з ТУ У 0, або в мішки з поліпропіленових ниток згідно з ТУ У 1. Мішки для пакування повинні бути цілими, міцними, чистими, сухими, не зараженими шкідниками і не повинні мати сторонніх запахів.

Позивач вказує, що відповідно до умов договору, за поставку Товару з порушенням вимог щодо тари (зазначено в технічних вимогах додаток 2 до Договору) або упаковки, або маркування відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 1% вартості Товару, поставленого з порушенням таких вимог.

Як зазначив позивач, з метою перевірки якості поставленого Товару, комісія Позивача у присутності уповноваженого представника відповідача Сороки А.А., на підставі довіреності від 02.09.2021, провела контрольні заходи, що включають в себе перевірку безпечності та окремих показників якості - за зовнішнім виглядом, органолептичними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування тощо) Товару, що постачається відповідно до умов Договору. Під час здійснення фактичної перевірки Товару, комісією позивача було виявлено порушення відповідачем вимог пункту 2.1. Договору, технічних вимог до Договору та підпункту 3.8.2. пункту 3.8. «Пакування» ГСТУ 46.004-99 «Борошно пшеничне. Технічні умови», а саме: на мішках знаходився товстий шар пилу та бруду. За результатами приймального контролю поставленого відповідачем Товару, позивачем складено в двох примірниках акт приймального контролю № 71 від 22.09.2021, примірник якого отриманий під підпис уповноваженим представником Відповідача Сорокою А.А.

За твердженням позивача, поставлений Товар не зараховано у виконання поставки та повернуто відповідачу для заміни на Товар, який відповідав би умовам Договору.

Також, позивач повідомив, що для врегулювання спору в досудовому порядку він пред`явив відповідачу претензію № 78/6-1909 від 12.10.2021 про сплату штрафу у розмірі 5352 грн., обґрунтовані вимоги якої не задоволені.

На думку позивача, загальний розмір штрафу, який підлягає стягненню з відповідача за поставку Товару з порушенням вимог щодо пакування споживчої тари становить 5352 грн. на підставі проведеного розрахунку, визначеного підпунктом 8.4.1. пункту 8.4. розділу 8 Договору, а саме: 1 % від грн. вартості поставленого Товару з порушенням вимог щодо пакування споживчої тари за видатковими накладними відповідача №СФ-0027273 від 22.09.2021 та № СФ-0027226 від 22.09.2021 (1 % х 535200 грн = 5352 грн).

У відповіді на відзив позивач зазначив, що у справі № 917/1186/21, яка аналогічна за підставами та предметом спору даній справі, колегія суддів апеляційного господарського суду у постанові від 22.02.2022 дійшла висновку, що предметом спору є не питання якості самого товару, а визначені порушення вимог щодо тари, характер яких може бути встановлений візуально та не потребує спеціальних знань, оскільки саме наявність відповідних недоліків тари встановлена у відповідних актах за участю представників обох сторін, а також те, що в актах не зазначено інформацію про огляд всього товару, спростовується зазначенням в актах про перевірку товару, що прибув у відповідному вантажному автомобілю та на підставі договору, а також відсутності будь-яких відомостей щодо перевірки лише його частини. Отже зазначені доводи також не спростовують факту поставки відповідачем товару з порушенням вимог щодо тари.

3.2. Доводи ТОВ «СЕФТОРГ».

Відповідач повідомив, що відповідно до умов Договору № 72/ВЗЗ-2021 від 18.08.2021 ТОВ «СЕФТОРГ» взяло на себе зобов`язання поставити на адресу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України товар у кількості 165 000,00 кг на суму 2207700 грн. 00 коп. Додаток № 2 закріплює технічний опис товару, що постачається відповідно до Договору № 72/ВЗЗ-2021 від 18.08.2021. 22.09.2021 ТОВ «СЕФТОРГ» на адресу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснено поставку товару у кількості 40 000,00 кг на суму 535 200,00 грн., згідно видаткових накладних № СФ-0027273 від 22.09.2021, № СФ-0027226 від 22.09.2021.

За твердженням відповідача, під час вищевказаної поставки Постачальник у відповідності до вимог пункту 6.4. Договору, надав всі узгоджені сторонами документи, зокрема й ті, що підтверджують якість поставленого товару, а саме експертний висновок Головного управління Державної служби України з питань безпечності та якості харчових продуктів та захисту споживачів в Полтавській області № 003765 п/21 від 07.09.2021 року.

Також відповідач зазначив, що під час здійснення цієї поставки Замовником здійснено перевірку пакування та дотримання виконання вимог статті 44 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів». За результатами перевірки Замовник вирішив не приймати борошно пшеничне першого ґатунку на продовольчий склад відділення зберігання МТЗ відділу закупівлі та зберігання матеріально-технічних засобів Військової частини НОМЕР_1 та повернути Постачальнику у зв`язку з тим, що під час огляду було встановлено, що на мішках знаходиться товстий шар пилу та бруду.

Відповідач вказує, що вказані обставини були зафіксовані у відповідному акті приймального контролю № 71 від 22.09.2021, який був підписаний зі сторони представника Постачальника, але із запереченнями проти викладених в цьому акті обставин.

На думку відповідача, вчиненими діями Замовника під час приймання продукції не було здійснено встановлення порушення вимог щодо пакування поставленого товару, оскільки такі дії було вчинено не у відповідності до умов Договору та вимог чинного законодавства України.

Як вказує відповідач, поставка борошна здійснювалась партією. Відповідно до пункту 5.3. ГСТУ 46.004-99 «Борошно пшеничне. Технічні умови», пакування і маркування перевіряють у кожній партії. Пунктом 6.11. ГСТУ передбачено, що визначення якості пакування і маркування здійснюється візуально Водночас, відповідно до пункту 8.4.1. Договору № 72/ВЗЗ-2021 від 18.08.2021, за поставку товару з порушення вимог щодо тари або упаковки або маркування Учасник сплачує Замовнику штраф у розмірі 1% вартості товару поставленого з порушенням вимог щодо тари або упаковки або маркування, що підтверджується актом приймального контролю.

За висновками відповідача, для накладення штрафу необхідно встановити, яка кількість товару була поставлена з порушенням вимог щодо упаковки, а з урахуванням вимог ГСТУ 46.004-99 «Борошно пшеничне. Технічні умови», Позивач повинен був здійснити огляд всього поставленого товару та виявити кількість товару з порушенням вимог щодо пакування, про що зазначити в акті приймального контролю. Розмір штрафу, відповідно, повинен бути відрахований виключно від суми товару, який поставлено з порушенням вимог. Проте, як видно зі змісту акту приймального контролю № 71 від 22.09.2021, позивачем не було зазначено, яку кількість пакувальних одиниць було оглянуто, чи було оглянуто всю поставлену партію товару, а також не зазначено на якій кількості мішків було виявлено порушення вимог щодо пакування чи були вони виявлені на всіх мішках, які були поставлені відповідачем.

Більше того, за твердженням відповідача, представник ТОВ «СЕФТОРГ» під час приймання товару виклав в акті приймального контролю № 71 від 22.09.2021 свої заперечення проти зазначеного позивачем, згідно з якими встановлено, що зазначені порушення були відсутні, натомість відповідачем було поставлено якісний товар з належним маркуванням та пакуванням та надано всі необхідні документи.

Також відповідач звертає увагу, що позивачем до позовної заяви в якості доказів було додано фотокопії борошна пшеничного першого ґатунку, які, на думку позивача, не відповідали вимогам щодо пакування. Однак на думку відповідача, подані позивачем фотокопії не підтверджують порушень саме того товару, що був поставлений ТОВ «СЕФТОРГ» на адресу Військової частини НОМЕР_1 , відповідно до видаткових накладних № СФ-0027273 від 22.09.2021, № СФ-0027226 від 22.09.2021, а тому вони не можуть бути визнані належними доказами в даній справі.

Як вважає відповідач, позивачем не надано достатньо доказів на підтвердження порушень щодо пакування товару за Договором № 72/ВЗЗ-2021 від 18.08.2021, а тому вимоги щодо сплати штрафу у розмірі 5352 грн. 00 коп. за порушення вимог щодо пакування є незаконними і не підлягають задоволенню, оскільки не мають достатніх підстав для застосування відповідного виду відповідальності.

В запереченнях відповідач зазначив, що розмір штрафу встановлюється у відсотковому відношенні до вартості Товару, який поставлений з порушенням вказаних вимог. Тобто, вказане положення закріплює необхідність встановлення вартості товару, поставленого з порушенням відповідних вимог, чого не було зроблено Замовником під час прийняття 22.09.2021 товару. Однак акт комісії позивача не містить жодних відомостей щодо того, яка кількість пакувальних одиниць була перевірена чи було оглянуто всю поставлену партію товару, а також не зазначено на якій кількості пакувальних одиниць було виявлено порушення вимог щодо пакування або вони були виявлені на всіх пакувальних одиницях, які були поставлені відповідачем.

Натомість, як зазначив відповідач, замовник, здійснивши фактичний огляд невідомої кількості товару, прийняв рішення про відмову у прийнятті товару в повному обсязі та на підставі вказаної перевірки встановив порушення вимог щодо пакування стосовно всієї партії поставленого товару, що не відповідає вимогам законодавства.

За твердженням відповідача, у своїй відповіді на відзив позивач не навів жодного аргументу, який би спростував ці та інші, викладені у відзиві на позовну заяву, обставини та не зазначив жодного факту чи доказу на підтвердження відмінної від відповідача позиції.

4. Обставини справи, встановлені судом.

18.08.2021 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Замовник) та ТОВ «СЕФТОРГ» (Учасник) укладено договір №72/ВЗЗ-2021, відповідно до умов якого, Учасник зобов`язується у визначені Договором строки поставити Замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №1), а Замовник - прийняти і оплатити такі товари. Найменування (номенклатура, асортимент) товару Борошно пшеничне 1 ґатунку (ДК 021:2015 - 15610000-7 - Продукція борошномельно-круп`яної промисловості). Кількість товару за Договором: 165 000 кг.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що якість товару, що поставляється Учасником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ГСТУ 46.004-99 та Технічному опису (Додаток 2 до Договору). Товар, який Учасник зобов`язується передати Замовнику, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі Замовнику, а також протягом строку його придатності. Разом з товаром Учасник повинен передати Замовнику документи, які визначені пунктом 6.4. Договору. Пакування товару повинне відповідати діючим стандартам, технічним умовам та забезпечувати зберігання споживацьких властивостей товару під час його транспортування та зберігання. Маркування товару повинно відповідати вимогам Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" від 06.12.2018 № 2639-VIII та Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 № 771/97-ВР.

Згідно п. п. 3.1 -3.2 Договору, контроль за станом виконання договірних зобов`язань Учасником здійснюють Замовник, Представники Замовника (відповідні посадові особи військової частини, які уповноважені на вчинення дій визначених цим Договором). Під час поставки кожної партії Товару, Замовник протягом 2 (двох) робочих днів, проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності Товару, що постачається Учасником.

Відповідно до п. 3.3 Договору, контрольні заходи, включають в себе перевірку безпечності та окремих показників якості - за зовнішнім виглядом, органолептичними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування, тощо) Товару, що постачаються відповідно до умов цього Договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування Товару за цим Договором, вимогам ст. 44 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 № 771/97- ВР.

Як передбачено п. 3.3.1 Договору, контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності Представника Учасника (який діє на підставі довіреності чи іншого належного документа, що посвідчує повноваження цієї особи, у тому числі на право участі у відборі зразків (проб) щодо відповідної партії товару), а у разі його відсутності - не розпочинаються. Відсутність в представника Учасника документів, які підтверджують його повноваження на складання документів від імені Учасника, має наслідки неявки представника Учасника. Результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю у 2-ох примірниках, які підписуються Представниками Замовника, що здійснювали перевірку та Представником Учасника, а у разі відмови від підписання та отримання примірника акту приймального контролю або відсутності Представника Учасника на території військової частини на момент складання вищезазначеного акту - комісійно (у складі не менше трьох осіб Представника Замовника), що засвідчується підписами Представників Замовника та в подальшому такий акт приймального контролю протягом 3 (трьох) календарних днів, надсилається Учаснику рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, що вважається належним доказом ознайомлення Учасника з вищезазначеним актом. Під час проведення контрольних заходів, Учасник на вимогу Представників Замовника зобов`язаний протягом 24 годин надати в паперовому вигляді оригінали або належним чином засвідчені копії документів про відповідність - декларація (в тому числі декларація про відповідність), або висновок, або свідоцтво, або сертифікат (у тому числі сертифікат відповідності) або будь який інший документ, що підтверджує виконання визначених законодавством вимог, які стосуються об`єкта оцінки відповідності.

За умовами п. 4.1 Договору, Ціна Договору складає 2207700 грн. 00 коп., у тому числі податок на додану вартість (далі по тексту - ПДВ) 20 %: - 367 950,00 грн.

Згідно п. 6.3 Договору, при передачі Товару Учасник повинен направити уповноваженого представника (який діє на підставі довіреності чи іншого належного документа, що посвідчує повноваження цієї особи), котрий має право підпису на необхідних документах, в тому числі на право участі у відборі зразків (проб), підписання відповідних актів та який зобов`язаний передати усю необхідну документацію на Товар, а Замовник прийняти Товар і підписати всі необхідні документи, що підтверджують передачу або відмову в прийняті Товару, які вказані в цьому Договорі.

Відповідно до п. 6.8 Договору, під час проведення контрольних заходів щодо доставленого товару у разі виявлення Представниками Замовника порушень вимог щодо якості та безпечності, або маркування, або тари, або упаковки, встановлених вимог у нормативних документах (ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ), відомості про такі порушення зазначаються в акті приймального контролю. Такий товар вважається не поставленим та має бути замінений учасником протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання учасником акту приймального контролю.

Згідно з п. 7.2.2, 7.2.4 Договору, Замовник має право контролювати поставку Товару у порядку та строки, встановлені цим Договором, а також повідомляти Учасника про виявлені недоліки Товару та/або невідповідність Товару умовам цього Договору у порядку визначеному цим Договором.

Відповідно до п. 7.2.5, 7.2.6 Договору, Замовник має також право відмовитись від прийняття і оплати Товару у разі невідповідності його умовам цього Договору, а якщо Товар уже оплачений Замовником - вимагати повернення сплаченої суми від Учасника, а також Замовник має право повернути Учаснику Товар, який не відповідає умовам цього Договору для усунення недоліків та/або заміни на Товар належної якості.

Пунктами 7.3.1. та 7.3.2. Договору визначено, що Учасник зобов`язаний забезпечити поставку Товару у строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також Уччасник зобов`язаний забезпечити поставку Товару, якість якого відповідає умовам цього Договору: а) надати Товар у розпорядження Замовника (товароодержувачу) разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти Товар на умовам Договору; б) забезпечити за свій рахунок упаковку та маркування Товару, необхідні для його перевезення до місця призначення; в) нести всі ризики, яких може зазнати Товар до моменту його передачі Замовнику та товароодержувачу.

Пунктом 8.1. Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за Договором сторони несуть відповідальність передбачену відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, а також інших чинних нормативно-правових актів України та цим Договором.

Як встановлено 8.4.1 Договору, за поставку Товару з порушенням вимог щодо тари (зазначено в технічних вимогах додаток 2 до Договору) або упаковки, або маркування Учасник сплачує Замовнику штраф у розмірі 1% вартості Товару, поставленого з порушенням таких вимог. Факт поставки Товару з порушенням вимог щодо тари, або упаковки, або маркування підтверджується актом приймального контролю. Замовник має право запросити компетентних осіб (за родом роботи, за освітою, з досвіду трудової діяльності) у питаннях визначення якості і комплектності (тари, упаковки та маркування) або інших незацікавлених осіб. Зазначений Товар не зараховується Учаснику у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання Учаснику акту приймального контролю. Сплата штрафних санкцій не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за цим Договором.

Пунктом 11.1 Договору визначено, що він набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного виконання.

Додатком №2 до Договору передбачено технічні вимоги до Товару, Товар - БОРОШНО ПШЕНИЧНЕ І ҐАТУНКУ повинно відповідати нормативному документу на цей вид продукції (товару): ГСТУ 46.004-99 «Борошно пшеничне», Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» та іншим вимогам законодавства в сфері обігу харчових продуктів. Тара - мішки поліпропіленові або мішки з іншого матеріалу аналогічної якості, вітчизняного виробництва згідно з чинною нормативною документацією або імпортовані, дозволені до використання центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я України на використання і контакт з харчовими продуктами. Маса нетто борошна пшеничного першого ґатунку в мішках повинна бути 50 кг. Маркування споживчої тари і транспортне маркування повинно бути здійснено державною мовою згідно з ТОСТ 26791-89. Енергетична цінність в 100 грамах зазначеного борошна повинна бути не менше 331 Ккал. У зазначеного борошна пшеничного І ґатунку кількість сирої клейковини не повинна бути менша ніж 25,0 % від загальної маси. Строк придатності борошна пшеничного першого ґатунку на момент переходу права власності від переможця торгів до замовника повинен складати не менше ніж 10 місяців до кінцевого терміну придатності. Виробник та постачальник харчового продукту, має бути зареєстрованими як оператори ринку харчових продуктів.

Пунктом 3.8.2. ГСТУ 46.004-99 «Борошно пшеничне» передбачено, що пакування борошна пшеничного у споживчу, транспортну тару, маса паку вальних одиниць і допустимі відхилення маси - згідно з ГОСТ 26791. 3.8.2 Борошно пшеничне пакують в тканинні мішки не нижче 3 категорії згідно з ГОСТ 19317,. або в 4-5 шарові паперові мішки згідно з ГОСТ 2226 з мішками- вкладишами згідно з ГОСТ 19360, або в паперові мішки і пакети згідно з ТУ У 00951706- 002, або в мішки з поліпропіленових ниток згідно з ТУ У 1. Мішки для пакування повинні бути цілими, міцними, чистими, сухими, не зараженими шкідниками і не повинні мати сторонніх запахів.

Відповідно до акту №71 від 22.09.2021, комісією військової частини НОМЕР_1 НГУ за присутності уповноваженого представника Учасника було здійснено перевірку пакування та дотримання виконання вимог статті 44 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» від 23.12.1997 №771/97-ВР та було виявлено, що на мішках знаходиться товстий шар пилу та бруду. У зв`язку із чим, комісія військової частини керуючись пунктом 8.4.1 пункту 8.4 розділу 8 Договору пропонує не приймати борошно пшеничне першого гатунку та встановити факт поставки товару з порушенням умов щодо тари, упаковки. Даний товар повернуто Учаснику для заміни в строк 5 (п`яти) робочих днів.

При цьому представником ТОВ «СЕФТОРГ» Сорокою А.А. було викладено заперечення щодо вищезазначених обставин та вказано, що зазначене в акті не відповідає дійсності, продукція належної якості, з відповідним маркуванням та пакуванням відповідно до ГСТУ 46.004-99. Мішки чисті, сухі не заражені шкідниками та не мають сторонніх запахів.

В матеріалах справи міститься претензія Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №78/6-1909 від 12.10.2021 до ТОВ «СЕФТОРГ» про сплату штрафу у розмірі 5 352 грн..

Обставини подальшої заміни зазначеного спірного товару та виконання вимог Договору щодо обсягів та строків поставки товару сторонами не заперечується та не є предметом спору в межах даної справи.

Саме наявність, на думку позивача, порушення відповідачем вимог Договору щодо тари поставленого товару стало підставою звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 5 352 грн. виходячи з вартості всього повернутого товару.

5. Позиція суду.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України зарахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ч.1. ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Приписами ч.1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 1, 3, 4 ст. 268 Господарського кодексу України, якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

За умовами статті 673 Цивільного кодексу України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі- продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Статтею 687 Цивільного кодексу України визначено, що перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо нормативно-правовими актами з питань стандартизації встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

У відповідності ч.1, 2 ст. 672 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати. Якщо продавець передав покупцеві частину товару, асортимент якого відповідає умовам договору купівлі-продажу, і частину товару з порушенням асортименту, покупець має право на свій вибір: 1) прийняти частину товару, що відповідає умовам договору, і відмовитися від решти товару; 2) відмовитися від усього товару; 3) вимагати заміни частини товару, що не відповідає асортименту, товаром в асортименті, який встановлено договором; 4) прийняти весь товар.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Статтею 529 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як передбачено ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.1 ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Судом встановлено, що предметом спору є не питання якості самого товару, а певно визначені порушення вимог щодо тари, характер яких може бути встановлений візуально та не потребує спеціальних знань, оскільки саме наявність відповідних недоліків тари встановлена у відповідних актах за участю представників обох сторін.

Фактично доводи позивача ґрунтуються на акті приймального контролю №71 від 22.09.2021 та фотокопії пакування товару.

Оцінивши наявні у справі докази, суд зауважує, що зазначений акт не містить відомостей про кількість оглянутих мішків, поставлених відповідачем, а також не зазначено про кількість товару щодо якого було виявлено порушення вимог щодо пакування, що позбавляє суд можливості встановити правомірність та обґрунтованість заявлених позивачем вимог, оскільки за умовами договору, за поставку товару з порушенням вимог щодо тари або упаковки Учасник сплачує Замовнику штраф у розмірі 1% вартості Товару, поставленого з порушенням таких вимог.

Тобто, положеннями договору передбачено, що штраф нараховується виключно від вартості того товару щодо якого було виявлено порушення вимог щодо тари або упаковки, у зв`язку з чим суд зауважує, що відсутність у акті інформації про кількість товару з визначеними порушеннями не може автоматично визначити наявність таких порушень щодо іншого поставленого відповідачем товару.

Крім того, як вбачається із заключної частини акту, представником ТОВ «СЕФТОРГ» було викладено свої заперечення щодо обставин, викладених в такому акті, за змістом яких, висновок комісії позивача не відповідає дійсності, оскільки пакування товару цілком відповідає ГСТУ 46.004-99. Дана обставина не може не прийматись судом до уваги при вирішенні подібного роду спорів.

Щодо наданих позивачем фотоматеріалів пакування товару, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 96 ГПК України, електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно ч.3 ст. 96 ГПК України, учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Перелік обов`язкових реквізитів електронного доказу Верховний Суд визначив у Постанові від 12.06.2018 по справі № 908/1120/17, за текстом якої зазначено наступне: «Огляд в судовому засіданні судом апеляційної інстанції СD-диска з фото та відеозаписом показав, що даний електронний доказ також не містить інформації про події недопуску позивача та третіх осіб до реєстрації посадовими особами відповідача та/або реєстраційною комісією відповідача 18.04.2017 року. Крім того, надане позивачем відео не може вважатися належним та достатнім доказом фіксування відповідних подій, оскільки не містить необхідних реквізитів електронного доказу, як то фіксації дати та часу зйомки, місця події, тощо».

Таким чином, обов`язковими реквізитами електронного доказу є фіксації дати та часу зйомки, місця події тощо.

Крім того, надані позивачем фотокопії не відповідають визначеним законодавством критеріям належності доказів.

У постанові від 10.09.2020 по справі № 910/10388/19 Верховний Суд дійшов наступного висновку: «Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду».

Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини.

Тобто, під належністю доказу розуміється міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів, яка характеризується наявністю об`єктивного зв`язку між їх змістом (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання».

В той же час, додані до позовної заяви фотокопії не є належним доказом по справі, оскільки не містить обов`язкових реквізитів електронного доказу ні часу та дати зйомки, ні жодних вказівних знаків, які б надали можливість ідентифікувати адресу місця фіксації, не містять будь-яких ознак того, що на них зображений саме той товар, що був поставлений ТОВ «СЕФТОРГ» на адресу Військової частини НОМЕР_1 , відповідно до видаткових накладних № СФ-0027273 від 22.09.2021, № СФ-0027226 від 22.09.2021.

Також суд погоджується із доводами відповідача, що в жодному з поданих позивачем документів, в тому числі й акті приймального контролю, не визначено про те, що під час приймання товару здійснювалась фотофіксація і яким чином відбувалось фіксування цього процесу, а подані фотокопії не містять підписів будь-кого з осіб, які брали участь у прийманні товару.

Крім того, за такими фотографіями, які створені при тьмяному освітлені практично неможливо підтвердити обставини, викладені в акті приймального контролю №71 від 22.09.2021, щодо наявності на мішках товстого шару бруду та пилу.

За приписами ч.3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, оскільки позивачем не представлено суду належних та допустимих доказів порушення відповідачем вимог щодо тари та пакування товару поставленого 22.09.2021 позивачу за видатковими накладними №СФ-0027273 та № СФ-0027226, на підставі чого заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги відмову судом у позові, судові витрати відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, відшкодуванню не підлягають та покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

2.Судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають та покладаються на позивача.

Рішення суду набирає законної сили згідно ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 24 серпня 2022 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська