ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
29.08.2022 Справа № 905/673/22
Господарський суд Донецької області у складі судді Кучерявої О.О.,
розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАУНЧ УКРАЇНА», м.Київ
до Комунального підприємства «МАРІУПОЛЬВОДОКАНАЛ», м.Маріуполь
про видачу судового наказу
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАУНЧ УКРАЇНА» звернулось до Господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Комунального підприємства «МАРІУПОЛЬВОДОКАНАЛ» боргу у сумі 21 301,80 гривень.
В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неналежне виконання боржником своїх зобов`язань за договором поставки №1246 від 16.12.2021 в частині оплати за поставлений товар, що стало підставою для стягнення заборгованості.
Дослідивши вищевказану заяву та додані до неї документи, судом встановлено наступне.
Наказне провадження, відповідно до частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником.
Згідно із ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Відповідно до п.п.4 та 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Як вбачається з матеріалів заяви, 16.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАУНЧ УКРАЇНА» (далі постачальник) та Комунальним підприємством «Маріупольводоканал» (далі - замовник) укладено договір поставки №1246 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується передали, а замовник - прийняти та оплатити продукцію виробничо-технічного призначення (далі - товар) на умовах, що передбачені даним Договором.
Згідно п.4.1. договору поставка товару здійснюється згідно заявок у строк, що не перевищує 5 (п`ять) робочих днів з моменту отримання заявки постачальником, на умовах DDP, згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 за адресою замовника: м. Маріуполь, вул.Набережна, 18, або в інший структурний підрозділ підприємства у межах м. Маріуполя. Заявка вважається отриманою в день її надіслання на електронну пошту постачальника, також заявка може надсилатися засобами факсимільного зв`язку, поштою.
Згідно п.4.4. договору термін поставки товару до 31.12.2022.
Постачальник зобов`язаний надати замовнику до початку приймання товару без додаткової оплати наступні документи: рахунок на оплату Товару; транспортні та супровідні документи (в тому числі товарно-транспортну накладну, та видаткову накладну на поставлені товари при постачанні автомобільним транспортом; залізничну накладну при постачанні, залізницею); видаткова накладна; сертифікат повної відповідності ДСТУ; паспорт якості виробника; паспорт товару; сертифікат санітарно-пікнічного висновку та сертифікат радіологічної безпеки, із передбачених специфікацією та законодавством випадках; інструкції (правила) щодо зберігання, обслуговування, ремонту і експлуатації (застосування) товару (п.4.9 договору).
Відповідно до п.4.10 договору постачальник, якщо він є платником ПДВ або протягом дії договору отримає статус платника ПДВ, зобов`язаний зареєструвати податкові накладні та (або) розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на всю суму виниклих у постачальника податкових зобов`язань в строки встановлені Податковим кодексом України.
Розрахунки за поставлений товар згідно п.3.6. договору проводяться з відстрочкою платежу 45 (сорок п`ять) робочих днів після поставки товару на склад замовника з: дати підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної та за умови отримання замовником документів, зазначених в п.4.9. цього Договору.
Договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2022. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) за цим Договором (п.10.1 договору).
Вказаний договір підписано та скріплено печатками підприємств.
Як зазначає заявник, на виконання умов договору та на підставі заявки замовника від 17.01.2022 вих. №21 постачальником було виконано поставку партії товару згідно видаткової накладної №ВЛА-0019013 від 19.01.2022 на суму 21 301,80 гривень. Покупцеві надано оригінал рахунку на оплату №ЛУА17010153 від 17.01.2022 на суму 21 301,80 гривень та інші, передбачені договором документи.
Вказаний товар відправлено постачальником за допомогою компанії перевізника ТОВ «НОВА ПОШТА», ТТН №20 4002 7053 7063, отримано замовником 20.01.2022 та прийнято без жодних зауважень.
Заявник вважає, що замовник повинен був оплатити поставлений товар у строк до 24.03.2022, проте, станом на дату звернення до суду з цією заявою, поставка партії товару на суму 21 301,80 гривень залишається не оплаченою замовником.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. 74 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (стаття 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Пунктом 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.
Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
За своєю правовою природою видаткова накладна є первинним документом, оскільки підтверджує факт підприємницької діяльності, що впливають на стан майна, містить відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення.
Однак, у порушення пункту 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу заявником не додано видаткову накладну №ВЛА-0019013 від 19.01.2022 на суму 21 301,80 гривень та доказів виставлення боржнику рахунків на оплату, а також доказів направлення боржнику вказаних документів, перелічених у п.4.9 договору, як і доказів їх отримання/неотримання останнім.
У якості доказів проведення господарської операції між сторонами заявником надано податкову накладну. Щодо наданого доказу суд зазначає наступне.
Сама по собі відсутність первинних документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.
Податкові накладні не є безумовними доказами реальності здійснених господарських операцій з поставки товару, не можуть бути єдиними доказами на підтвердження факту реального постачання товару покупцю та його прийняття ним, та як докази можуть оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі.
За таких обставин, з поданих заявником документів не вбачається факту та строку виникнення права грошової вимоги, за якою заявник просить видати судовий наказ, що є підставою для відмови у видачі судового наказу відповідно до пункту 8 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України та неподання заявником документів або їх копій, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги відповідно до пункту 1 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.
Суд звертає увагу заявника на те, що згідно з пункту 7 частини 1статті 155 Господарського процесуального кодексу України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до частини 2 статті 154 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України).
Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що відповідно до ст.153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення недоліків.
У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина 2 статті 151 Господарського процесуального кодексу України).
Суд повідомляє, що розпорядженням керівництва Господарського суду Донецької області №7-р від 21.02.2022, у зв`язку з недостатніми бюджетними призначеннями на 2022 рік та відсутністю знаків поштової оплати, з метою раціонального і цільового використання наявних Господарському суді Донецької області канцелярських товарів, зупинено з 22.02.2022 прийняття працівниками відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) документів для відправлення за межі суду; рекомендовано суддям та працівникам апарату суду використовувати альтернативні способи повідомлення сторін та учасників справи. На підставі чого, ухвала суду буде надіслана заявнику на його електрону адресу.
Керуючись статтями 12, 150, 151, 152, 153, 154, 155 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
УХВАЛИВ
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛАУНЧ УКРАЇНА» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Комунального підприємства «МАРІУПОЛЬВОДОКАНАЛ» боргу за договором поставки №1246 від 16.12.2021 у сумі 21 301,80 гривень та судового збору у сумі 248,10 гривень.
Направлення даної ухвали здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Кучерява