ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" серпня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/619/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 б/н від 16.08.2022 (вх. № 02.3.1-03/4256/22 від 18.08.2022)

про відвід судді Пригари Лесі Іванівни від розгляду справи № 907/619/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатм`ясопромсервіс", м. Ужгород Закарпатської області

з участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ

до відповідача 1 Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Парамонова Олександра Вікторовича, м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Месарі", м. Миколаїв

до відповідача 3 Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, м. Ужгород Закарпатської області

до відповідача 4 ОСОБА_2 , с. Кричово Тячівського району Закарпатської області

з участю у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 4 Товариства з обмеженою відповідальністю "Елізіон Груп", м. Київ, ОСОБА_3 , смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, ОСОБА_1 , м. Ужгород Закарпатської області

про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння (з урахуванням заяви про зміну предмету позову)

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Закарпатської області (суддя Пригара Л.І.) перебуває справа № 907/619/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатм`ясопромсервіс" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до відповідача 1 Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Парамонова Олександра Вікторовича до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Месарі" до відповідача 3 Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області до відповідача 4 ОСОБА_2 за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 4 Товариства з обмеженою відповідальністю "Елізіон Груп", ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння (з урахуванням заяви про зміну предмету позову).

18 серпня 2022 року від третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 4 - ОСОБА_1 до відділу діловодства та забезпечення судового процесу надійшла заява б/н від 16.08.2022 про відвід судді Пригари Л.І. від розгляду справи № 907/619/20.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 22.08.2022 головуючий суддя визнав заявлений відвід необґрунтованим, у зв`язку з чим провадження у справі № 907/619/20 зупинено до вирішення суддею, який визначений в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України, заяви про відвід судді Пригарі Л.І.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2022, заяву про відвід передано на розгляд судді Лучку Р.М.

Розглянувши заяву, оцінивши її зміст і аргументи заявника про наявність підстав для відводу судді Пригари Л.І., суд враховує наступне.

Відповідно до статті 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства, зокрема, є законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (стаття 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичом (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 ГПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 ГПК України, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу (ч. 3 ст. 38 ГПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі (п. 7 ст. 39 ГПК України).

Суд зазначає, що право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

При цьому, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Так пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (аналогічна правова позиція, викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №9901/22/17).

Наявність безсторонності для цілей пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ветштайн проти Швейцарії» від 21.12.2000).

Щодо суб`єктивного критерію, то презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення Європейського суду з прав людини від 15 липня 2010 року у справі № 16695/04 Газета Україна-Центр проти України).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Це означає, що при з`ясуванні питання про те, чи існують законні підстави для побоювання щодо відсутності безсторонності у певного судді, позиція заявника має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути ці побоювання об`єктивно виправдані.

Аналіз наведеного вище дає підстави для висновку про те, що правило ст.35 та ст.36 ГПК України у контексті обставин відводу, що розглядається, застосовується лише коли дії судді носять характер суб`єктивності (упередженості), у випадках, чітко регламентованими наведеними вище нормами процесуального закону.

Ці правила є чіткими і застосовуються незалежно від того, в якій інстанції суддя розглядає справу і не можуть бути піддані вільному трактуванню.

Встановлено, що заяву про відвід судді третьою особою мотивовано тим, що представником позивача у даній справі є адвокат Маркусь Михайло Іванович, який є також представником матері судді Пригари Лесі Іванівни - Теплухіної Марти Миколаївни у справі № 308/15826/14-ц.

На думку заявника, зв`язок між суддею Пригарою Л.І., її близьким родичем та адвокатом Маркусем Михайлом Івановичем є не випадковим та дає очевидні підстави сторонньому спостерігачу мати сумніви в неупередженості судді, створює потенційне побоювання необ`єктивності судді Пригари Л.І.

Означенні мотиви для відводу не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на те, що вибір особи, яка надає стороні в справі професійну правничу допомогу (представника) є виключним правом сторони в господарському процесі, не може ставитися в залежність від особи - головуючого судді в такій справі, та, в такому разі, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між об`єктивною оцінкою стороннім спостерігачем процесуальних дій судді на предмет упередженості та реалізацією стороною в справі права на отримання професійної правничої допомоги щодо вибору представника, з урахуванням обмежень, які встановлені в ст.ст. 56, 58, 59 ГПК України.

Водночас, надання правової допомоги адвокатом позивачу у цій справі, а також надання правової допомоги тим же адвокатом матері судді в іншій справі, що розглядається загальним апеляційним судом не охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 35 ГПК України та не свідчить про виникнення у судді (суддів) конфлікту інтересів (реального чи потенційного) у розумінні статті 1 Закону України "Про запобігання корупції".

Більше того, як вбачається з матеріалів справи директор позивача надіслав на електронну адресу суду заяву б/н від 18.08.2022, якою повідомив суд про заміну представника у справі № 907/619/20 у зв`язку із закінченням строку дії договору про надання правничої допомоги, укладеного з адвокатом Маркусь М.І., а також зазначив, що представництво інтересів позивача у даній справі буде здійснювати інший адвокат.

Відповідно до клопотання адвоката Борсенко О.В. від 18.08.2022, останній повідомив суд про зміну представника позивача у справі № 907/619/20 та просив суд надати йому можливість ознайомитись з матеріалами даної справи.

З урахуванням викладеного, суд констатує, що станом на час розгляду суддею в порядку абз. 1 ч. 3 ст. 39 ГПК України заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 4 ОСОБА_1 від 16.08.2022 про відвід судді Пригари Л.І., відсутні обставини, які слугували підставою заявлення відводу.

При розгляді цієї заяви про відвід судді суд також зважає, що за суб`єктивним критерієм у цій справі суддя, визнавши заяву необґрунтованою, через ухвалу опосередковано вказала, що вона не має упередженості щодо сторін у справі, яка була би підставою для самовідводу. Отже особиста безсторонність судді Пригари Л.І. у даній справі є поза сумнівом.

Також, варто зазначити, що у поданій заяві про відвід третьою особою не зазначено об`єктивних даних, які б свідчили, що суддя Пригара Л.І. допустила дії, які вказували б на її упередженість. Навпаки, з процесуальних дій суду в справі №907/619/20 вбачається дотримання суддею принципів господарського процесу та розгляд означеного провадження з метою належного виконання завдання та реалізації засад господарського судочинства з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи та оцінки доказів, якими учасники процесу обґрунтовують свої вимоги та заперечення.

З врахуванням викладеного, суд також не вбачає прояву упередженості до заявника чи прихильності до жодного з учасників справи або їх представників.

Отже, побоювання заявника як враження в упередженості чи необ`єктивності судді щодо однієї із сторін у зв`язку з наданням їй професійної правничої допомоги пов`язаним з родичами судді адвокатом, не є об`єктивно обґрунтованими та не є тими фактичними даними, які могли би вказувати на упередженість чи необ`єктивність судді у цій справі.

За таких обставин та правових підстав, суд приходить до впевненості, що права заявника відводу на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, у цій справі не є порушеним.

З огляду на наведене, заява про відвід не ґрунтується на приписах ст.ст. 35, 36, 38 ГПК України, отже не може бути задоволеною.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 35-36, 38-39, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 4 ОСОБА_1 б/н від 16.08.2022 (вх. № 02.3.1-03/4256/22 від 18.08.2022) про відвід судді Пригари Лесі Іванівни від розгляду справи № 907/619/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М.Лучко