ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2022 р. Справа №926/54/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Олійник Н.Б.

за участю представників учасників процесу:

прокурор Рогожнікова Н.

від позивача Юзьків М.І.-представник;

від відповідача-1 не з`явився;

від відповідачів-2 не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури №15-1164-21 від 22.04.2022 (Вх № ЗАГС 01-05/927/22 від 02.05.2022)

та заяву Чернівецької міської ради №01/02-18-1053211 від 11.05.2022 (вх. № 01-04/2740/22 від 23.05.2022) про приєднання до апеляційної скарги

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 07.04.2022 про закриття провадження у справі

у справі №926/54/22

за позовом Першого заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "Екомонтажсервіс"

та відповідача-2 Державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Галини Федорівни

про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень

Короткий зміст позовних вимог та судових рішень у справі.

Перший заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради до ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" та Державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Галини Федорівни про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Г.Ф. від 22.03.2019 (індексний номер рішення - 46135342) про реєстрацію за ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" право приватної власності на нежитлову будівлю прохідної літ А заг. пл. 4.60 кв.м., дренажні колодці № 1-7 за адресою м. Чернівці, проспект Незалежності, будинок 137 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності 30861644) та про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нежитлову будівлю прохідної літ А заг. пл. 4.60 кв.м, дренажні колодці № 1-7 за адресою м. Чернівці, проспект Незалежності, будинок 137 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності 30861644) за ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс".

В обґрунтування поданого позову прокурор посилається на те, що на підставі рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради від 26.03.2019 за ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" зареєстровано право власності на нежитлову будівлю прохідної літ. А загальною площею 4,60 кв.м, дренажні колодці № 1-7 у м. Чернівці, проспект Незалежності, 137.

Прокурор вважає, що діями Державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Галини Федорівни, яка узаконила самовільне присвоєння номеру об`єкту, порушено інтереси громади м. Чернівці, оскільки своїм рішенням державний реєстратор фактично вказала про наявність об`єкту нерухомого майна на земельній ділянці, чим обмежила власника земельної ділянки (позивача) у реалізації права на розпорядження земельною ділянкою під цими об`єктами, що призвело до її поза конкурсом в оренду ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс".

Прокурор стверджує, що безпідставне проведення державної реєстрації права власності на нежитлову будівлю: прохідної літ. А загальною площею 4,60 кв.м, дренажні колодці № 1-7 у м. Чернівці, проспект Незалежності, 137 очевидно порушує інтереси держави в особі Чернівецької міської ради, як власника земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 07.04.2022 у справі №926/54/22 відмовлено у задоволенні заяви Чернівецької обласної прокуратури про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Виконавчий комітет Чернівецької міської ради та закрито провадження у даній справі.

Ухвала суду мотивована тим, що у цій справі дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії державного реєстратора, яка у межах спірних правовідносин діяла як суб`єкт владних повноважень; спірні відносини не підпадають під ознаки приватно-правового спору, а тому не можуть бути передані на розгляд господарського суду, оскільки для їх вирішення встановлений інший порядок розгляду; невірно обрані прокурором форми процесуальної реалізації згідно з встановленою підвідомчістю та подальший розгляд такого позову господарським судом призведе до порушення принципу спрямованості господарського процесу на ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів. Позовна заява прокурора не містить вимог щодо визнання права власності на спірне майно за державою в особі Чернівецької міської ради, що вказує на відсутність спору між цими суб`єктами стосовно зазначеного нерухомого майна в розумінні цивільно-правового значення та зміст позовних вимог прокурора згідно поданої позовної заяви свідчить про оскарження прийнятого державним реєстратором рішення про реєстрацію прав на нерухоме майно виключно з підстав недотримання процедури прийняття такого рішення в розрізі недотримання, на думку прокурора, процедури прийняття такого рішення у відповідності до положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Чернівецькою обласною прокуратурою подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 07.04.2022 у справі №926/54/22 та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Чернівецької області, посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, що призвело до помилкового висновку про закриття провадження у справі.

Скаржник вважає, що позовні вимоги у даному спорі повинні розглядатись за правилами господарського судочинства, оскільки стосуються, зокрема, прав ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" і є нерозривно пов`язаними між собою. Позовні вимоги в цій справі про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора міської ради є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" права приватної власності на спірне майно за адресою м. Чернівці, проспект Незалежності, будинок 137 і можуть впливати на майнові права та інтереси товариства, тому цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, незважаючи на участь у спорі державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Г.Ф.

Скаржник зазначає, що належним відповідачем у справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора як відповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його приватноправового характеру.

На думку скаржника, метою звернення із цим позовом в інтересах органу місцевого самоврядування є захист порушених інтересів територіальної громади у сфері земельних відносин, оскільки здійснена реєстрація за ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" права власності на зазначене спірне нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці, яка у встановленому законом порядку на момент реєстрації права власності товариству не передавалась, отже набуття такого майна у власність свідчить про порушення інтересів Чернівецької міської ради як власника такої земельної ділянки.

Скаржник вважає, що спір у цій справі має приватноправовий характер та фактично спрямований на припинення речового права ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" на нерухоме майно за адресою м. Чернівці, проспект Незалежності, 137. Прийняте державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкти за ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс", які не підлягали такій реєстрації призвело до порушення інтересів територіальної громади м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради щодо повноцінної реалізації правомочностей власника землі, в тому числі, і права на отримання максимальних доходів від її використання. Скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та державної реєстрації права власності має значення для подальшого вирішення питання щодо ефективного розпорядження земельною ділянкою та надходження до бюджету належних коштів за оренду земельної ділянки.

В обгрунтування позиції, викладеної в апеляційній скарзі, прокурор посилається на практику Верховного Суду, викладену в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 680/214/16-ц, від 15 квітня 2020 у справі № 727/8819/16-а, від 29.05.2019 у справі № 815/4063/15, від 04.09.2018 у справі №823/2042/16.

Чернівецькою міською радою подано заяву про приєднання до апеляційної скарги Заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 07.04.2022 у справі №926/54/22, в якій просить прийняти до розгляду заяву про приєднання до апеляційної скарги Заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 07.04.2022 у справі №926/54/22, скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 07.04.2022 у даній справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, Чернівецька міська рада зазначає, що не була учасником публічно- правових відносин (не зверталась за наданням і не отримувала адміністративної послуги у вигляді державної реєстрації права власності на спірне майно), а спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права комунальної власності на земельну ділянку (державна реєстрація права на спірне майно обмежує право територіальної громади розпорядитись земельною ділянкою, на якій розміщене спірне майно, шляхом продажу права на неї за результатами аукціону), тобто права цивільного, тому позов у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. З огляду на те, що у даному спорі оскаржується державна реєстрація ТОВ ВКФ «Екомонтажсервіс» права приватної власності на нежитлову будівлю літ.А заг. пл. 4.60 кв.м., дренажні колодці №1-7 за адресою м.Чернівці, проспект Незалежності, 137 - має місце спір про право цивільне, отже справу слід розглядати в порядку господарського судочинства.

Доводи Чернівецької міської ради тотожні доводам, викладеним в апеляційній скарзі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Державним реєстратором Чернівецької міської ради Карвацькою Галиною Федорівною подано письмові пояснення щодо вимог апеляційної скарги, в яких зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги прокурора помилково зводяться до твердження, що у спірному випадку предмет позовних вимог стосується захисту цивільного права Чернівецької міської ради, а тому цей спір слід розглядати (виходячи з суб`єктного складу учасників справи) в господарському суді.

Відповідач 2 вважає, що скаржник необгрунтовано посилається на судову практику в інших оправах, безпідставно пов`язуючи їх із правовою ситуацією у даній справі, а також зазначає, що фактично, позов обґрунтовано незаконністю дій відповідача-2 як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав. Зміст вимог, викладених у позовній заяві, зводиться до незгоди прокурора з проведеною реєстрацією, виходячи з порушення процедури проведення таких дій, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У справі відсутні майнові вимоги до відповідачів, подані в інтересах позивача.

На думку відповідача-2, у цій справі оскаржуються владні, управлінські рішення державного реєстратора, яка у межах спірних правовідносин діяла як суб`єкт владних повноважень, такий спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2022 справу №926/54/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Галушко Н.А., судді Желік М.Б., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 09.05.2022 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Чернівецької області від 07.04.2022 у справі №926/54/22, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури та призначено розгляд справи на 31.05.2022 .

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2022 прийнято заяву Чернівецької міської ради про приєднання до апеляційної скарги Заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури.

Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 та 14.06.2022 відкладено розгляд справи №926/54/22 на 28.06.2022.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.06.2022 оголошено перерву в судовому засіданні до 07.07.2022; зобов язано Чернівецьку міську раду направити ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" копію ухвали Західного апеляційного господарського суду від 28.06.2022 у справі №926/54/22 рекомендованим листом з описом вкладення, докази надіслання надати суду до 07.07.2022.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.07.2022 відкладено розгляд справи №926/54/22 на 09.08.2022.

Прокурор та позивач в судових засіданнях виклали доводи щодо вимог апеляційної скарги та заяви про приєднання до апеляційної скарги.

Відповідачі в судові засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи в суді.

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 09.08.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Західного апеляційного господарського суду.

Обставини справи.

Перший заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради до ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" та Державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Галини Федорівни про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Г.Ф. від 22.03.2019 (індексний номер рішення - 46135342) про реєстрацію за ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" права приватної власності на нежитлову будівлю прохідної літ А заг. пл. 4.60 кв.м, дренажні колодці № 1-7 за адресою м. Чернівці, проспект Незалежності, будинок 137 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності 30861644) та про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нежитлову будівлю прохідної літ А заг. пл. 4.60 кв.м, дренажні колодці № 1-7 за адресою м. Чернівці, проспект Незалежності, будинок 137 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності 30861644) за ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс".

В обґрунтування поданого позову прокурор посилається на те, що на підставі рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради від 26.03.2019 за ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" зареєстровано право власності на нежитлову будівлю прохідної літ. А загальною площею 4,60 кв.м, дренажні колодці № 1-7 у м. Чернівці, проспект Незалежності, 137.

Прокурор вважає, що діями Державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Галини Федорівни, яка узаконила самовільне присвоєння номеру об`єкту, порушено інтереси громади м. Чернівці, оскільки своїм рішенням державний реєстратор фактично вказала про наявність об`єкту нерухомого майна на земельній ділянці, чим обмежила власника земельної ділянки (позивача) у реалізації права на розпорядження земельною ділянкою під цими об`єктами, що призвело до її надання поза конкурсом в оренду ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс". Отже, державну реєстрацію було проведено з недотриманням вимог законодавства, оскільки, не перевіривши чинність договору оренди землі і керуючись довідкою ФОП Таневського Т.О. в якій вказується, що нежитлова будівля та дренажні колодці №1-7 знаходяться на земельній ділянці, яка виділена на підставі рішення 19 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 30 серпня 2007 року №384 площею 0,7324 га належать ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" і побудовані до 1992 року (не є самочинними), державним реєстратором зареєстровано право власності на нежитлову будівлю.

Прокурор стверджує, що безпідставне проведення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна порушують інтереси держави в особі Чернівецької міської ради, як власника земельної ділянки.

Державним реєстратором Чернівецької міської ради Карвацькою Галиною Федорівною подано клопотання про закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що зміст вимог, викладених у позовній заяві, зводиться до непогодження прокурора з проведеною реєстрацією, виходячи з порушення процедури проведення державної реєстрації, позов вмотивований незаконністю дій відповідача 2 як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав. Оскільки відсутні майнові вимоги до відповідачів, а позовні вимоги зводяться до оскарження владних, управлінських рішень державного реєстратора, яка у межах спірних правовідносин діяла як суб`єкт владних повноважень, то даний спір слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови. Висновки суду апеляційної інстанції.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Статтею 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 20 ГПК України визначено перелік справ, що відносяться до юрисдикції господарських судів, згідно цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України).

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пункт 1 частини першої статті 3 КАС України визначає справою адміністративної юрисдикції публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності (частина перша, пункт 1 частини другої статті 17 КАС України у зазначеній редакції).

У пункті 7 частини першої статті 3 КАС України у тій же редакції визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Стосовно терміну «владні управлінські функції», то зміст поняття «владні» полягає в наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин, а «управлінські функції» - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта.

З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (аналогічні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, від 02.04.2019 у справі № 137/1842/16-а, від 18.12.1029 у справі № 826/2323/17, від 1812.2019 у справі № 263/6022/16-ц, від 19.02.2020 у справі № 520/5442/18), від 26.02.2020 у справі № 1240/1981/18.

Як зазначалось вище, Державний реєстратор Чернівецької міської ради Карвацька Г.Ф. вважає, що цей спір не підсудний господарському суду, оскільки прокурор в судовому порядку оскаржує її рішення про реєстрацію права приватної власності, прийняте 22.03.2019 нею як державним реєстратором Чернівецької міської ради та заявляє похідну вимогу - просить скасувати державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нежитлову будівлю прохідної літ. "А" заг. пл. 4.60 кв.м., дренажні колодці № 1-7 за адресою м. Чернівці, проспект Незалежності, будинок 137 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, запис про право власності 30861644) за TOB "Виробничо-комерційна фірма "Екомонтажсервіс". Відповідач 2 вважає, що у цій справі оскаржуються владні, управлінські рішення державного реєстратора, яка у межах спірних правовідносин діяла як суб`єкт владних повноважень, а отже, такий спір є публічно-правовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Прокурор заперечив такі висновки відповідача 2 та вказав, що на підставі рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради від 26.03.2019 за ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" зареєстровано право власності на нежитлову будівлю прохідної літ. А загальною площею 4,60 кв.м., дренажні колодці № 1-7 у м. Чернівці, проспект Незалежності, 137. Діями Державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Галини Федорівни, яка узаконила самовільне присвоєння номера об`єкту нерухомого майна, порушено інтереси громади м. Чернівці, оскільки своїм рішенням державний реєстратор фактично вказала про наявність об`єкту нерухомого майна на земельній ділянці, чим обмежила власника земельної ділянки (позивача) у реалізації права на розпорядження земельною ділянкою під цими об`єктами, що призвело до надання її поза конкурсом в оренду ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс".

Отже, державну реєстрацію було проведено з недотриманням вимог законодавства, оскільки державним реєстратором, не перевіривши чинність договору оренди землі і керуючись довідкою ФОП Таневського Т.О. в якій вказується, що нежитлова будівля та дренажні колодці №1-7 знаходяться на земельній ділянці, яка виділена на підставі рішення 19 сесії Чернівецької міської ради V скликання від 30 серпня 2007 року №384 площею 0,7324 га належить ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" і побудовані до 1992 року, що згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна з доповненнями, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №27 від 24.05.2001 не є самочинним, державним реєстратором було зареєстровано право власності на нежитлову будівлю.

Прокурор стверджує, що безпідставне проведення державної реєстрації права власності об`єкта нерухомого майна очевидно порушують інтереси держави в особі Чернівецької міської ради, як власника земельної ділянки.

Отже, враховуючи вищезазначене, суду слід визначитися, чи є поданий на розгляд господарського суду спір таким, що підпадає під дію п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України, тобто чи наявний між учасниками справи спір щодо права власності на спірне нерухоме майно та щодо реєстрації прав на нерухоме майно, яке (права на яке) є предметом спору.

Суд першої інстанції, з посиланням на норми Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" прийшов до висновку, що оскаржуване прокурором рішення було прийняте державним реєстратором Чернівецької міської ради Карвацькою Галиною Федорівною як суб`єктом владних повноважень, наділеним владно-управлінськими функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

При цьому, суд врахував, що визначення поняття суб`єкт владних повноважень наведене у п.7ч.1 ст.4 КАС України, за яким це є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, у повній мірі відповідає значенню, яке наводиться відповідно щодо державного реєстратора нормами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у цій справі дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії державного реєстратора, яка у межах спірних правовідносин діяла як суб`єкт владних повноважень; спірні відносини не підпадають під ознаки приватноправового спору. Спір у даній справі не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки прокурором не заявлено жодної майнової вимоги до відповідачів, а тому має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Щодо наведеного судова колегія зазначає таке.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини першої статті 16 цього Кодексу).

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів характер, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

У пункті 7 частини першої статті 3 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Водночас помилковим є застосування статті 17 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17, від 04.09.2018 у справі №823/2042/16).

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Близькі за змістом висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 826/14433/16 (К/9901/7474/18), від 11 квітня 2018 року у справі № 826/366/16, від 11 квітня 2018 року у справі № 554/14813/15-ц, від 17 квітня 2018 року у справі № 815/6956/15, від 15 травня 2018 року у справі № 826/2691/16, від 22 серпня 2018 року у справі № 820/4673/16, від 28 серпня 2018 року № 826/7122/15, від 29 серпня 2018 року у справі № 816/1604/17, від 7 листопада 2018 року у справі № 826/9963/16, від 14 листопада 2018 року у справі № 826/10475/17, від 21 листопада 2018 року у справі № 814/1017/16, 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18, від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а.

Метою звернення із цим позовом в інтересах органу місцевого самоврядування прокурор зазначив захист порушених інтересів територіальної громади у сфері земельних відносин, оскільки, на думку останнього, реєстрація за третьою особою нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, яка у встановленому законом порядку третій особі не передавалась, свідчить про порушення інтересів органу місцевого самоврядування - Чернівецької міської ради, як власника такої земельної ділянки.

Велика Палата Верховного Суду вже вирішувала питання предметної юрисдикції у подібних правовідносинах (зокрема, постанови від 04 грудня 2018 року у справі № 915/1377/17, від 29 січня 2019 року у справі № 813/1321/17, від 02 квітня 2019 року у справі № 137/1842/16-а), в яких Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір про скасування дій та рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно за іншою особою є приватноправовим та залежно від суб`єктного складу має бути вирішений за правилами цивільного або господарського судочинства.

Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.09.2018 у справі №823/2042/16 вказала, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, то такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги - визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Чернівецька міська рада не була учасником публічно- правових відносин з відповідачем 2 (не зверталась за наданням і не отримувала адміністративної послуги у вигляді державної реєстрації права власності на спірне майно), а спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту права комунальної власності на земельну ділянку (державна реєстрація права на спірне майно обмежує право територіальної громади розпорядитись земельною ділянкою, на якій розміщене спірне майно, шляхом продажу права на неї за результатами аукціону), тобто права цивільного, тому позов у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Отже, враховуючи те, що спірні правовідносини пов`язані із захистом права комунальної власності на земельну ділянку Чернівецької міської ради, яка (рада) не є учасником публічно-правових відносин, цей спір не є публічно-правовим з огляду на суб`єктний склад сторін та підлягає розгляду за правилами господарського судочинства (подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі № 686/2036/15-ц).

З огляду на викладене, помилковим є висновок суду першої інстанції, що зміст позовних вимог прокурора згідно поданої позовної заяви свідчить про оскарження прийнятого державним реєстратором рішення про реєстрацію прав на нерухоме майно виключно з підстав недотримання процедури прийняття такого рішення, визначеної Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" з посиланням на те, що у цій справі дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії державного реєстратора, яка у межах спірних правовідносин діяла як суб`єкт владних повноважень.

Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами.

Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Ryabykh v.Russia від 24.07.2003 року, Svitlana Naumenko v. Ukraine від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Судова колегія, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в ухвалі суду, дійшла висновків, що ухвалу суду слід скасувати, справу направити в Господарський суду Чернівецької області для продовження розгляду по суті.

Судові витрати за подання апеляційної скарги та заяви про приєднання до апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції відповідно до ст. 129 ГПК України за результатами вирішення спору по суті.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 280, 282, 283, 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури №15-1164-21 від 22.04.2022 (Вх № ЗАГС 01-05/927/22 від 02.05.2022) та заяву Чернівецької міської ради №01/02-18-1053211 від 11.05.2022 (вх. № 01-04/2740/22 від 23.05.2022) про приєднання до апеляційної скарги задоволити.

2.Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 07.04.2022 у справі №926/54/22 скасувати. Cправу №926/54/22 направити в Господарський суд Чернівецької області для продовження розгляду по суті.

3.Судові витрати за подання апеляційної скарги та заяви про приєднання до апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції відповідно до ст. 129 ГПК України за результатами вирішення спору по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені статтями 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 22.08.2022.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин Г.В.