ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 серпня 2022 року Черкаси справа №925/1354/19

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., без участі представників скаржника та відділу ДВС, розглянувши скаргу представника скаржника ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №60353499 щодо примусового виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 30.11.2021 у справі №925/1354/19 за заявою ОСОБА_2 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 ,

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.11.2021 закрито провадження у справі №925/1354/19 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та звільнено фізичну особу ОСОБА_2 (громадянина України, адреса місця реєстрації і проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) від боргів (грошових та майнових зобов`язань), окрім боргів з відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати аліментів, виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи.

18.07.2022 від представника ОСОБА_2 адвоката Макєєва Валерія Федоровича до суду надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №60353499 щодо примусового виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 30.11.2021 у справі №925/1354/19. У скарзі представник заявника просить суд визнати неправомірною бездіяльність Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ), що полягає у безпідставному не винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №60353499 на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» на виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 21.11.2021 у справі №925/1354/19, зобов`язати Придніпровський відділ ДВС у місті Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) винести постанову про закінчення виконавчого провадження №60353499 на виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 30.11.2021 у справі №925/1354/19 та стягнути з Придніпровського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУМЮ (м.Київ) на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.07.2022 скаргу представника ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) призначено до розгляду на 14 год 30 хв 02 серпня 2022 року.

Протокольною ухвалою від 02.08.2022 розгляд скарги на дії державного виконавця відкладено до 14 год 30 хв 10 серпня 2022 року.

Представник скаржника у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд скарги без участі скаржника та його представника, у якій також просив суд задовольнити скаргу у повному обсязі.

Відділ державної виконавчої служби (його представник) у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення ухвали суду про призначення скарги до розгляду, яке міститься у матеріалах справи.

Відповідно до статті 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд розглянувши скаргу на бездіяльність державного виконавця та дослідивши надані скаржником докази,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з інформацією, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження на виконанні у державного виконавця Петренка С.В. перебуває зведене виконавче провадження №60611727, у складі якого об`єднані виконавчі провадження №57291499, №62981508, №57291206, №60353499 про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь ГУ ДПС у Черкаській області та ОСОБА_3 .

21.10.2019 в межах зведеного виконавчого провадження №60611727, державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника №60353499. Відомості про обтяження нерухомого майна зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №33767882.

22.10.2019 та 28.02.2020 державним виконавцем винесені постанови №60353499 та №57291499 про арешт майна, якими було накладено арешт на 2 одиниці транспортних засоби боржника ОСОБА_2

14.11.2019 та 06.12.2019 державним виконавцем винесені постанови №60353499 та №57291499 про накладення арешту на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, звернення стягнення на які заборонено законом.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 скасовано усі арешти та обтяження на заставне майно та кошти на рахунках боржника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , у тому числі, арешт, який накладений відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 14.11.2019 ВП №60353499.

Судом також встановлено, що державним виконавцем Петренко С.В. на виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 15.09.2020 було вжито заходів щодо вилучення записів про обтяження нерухомого майна боржника ОСОБА_2 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та знято арешт з коштів боржника, що містяться на рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк», проте державним виконавцем не було знято арешт з рухомого майна боржника ОСОБА_2 .

У подальшому, ухвалою Господарського суду Черкаської області від 30.11.2021 закрито провадження у справі №925/1354/19 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 та звільнено боржника від боргів (грошових та майнових зобов`язань), окрім боргів з відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати аліментів, виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи ОСОБА_2 ; звільнено його від боргів (грошових та майнових зобов`язань); вимоги конкурсних кредиторів, які були заявлені у справі, у тому числі Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області (один із стягувачів у зведеному виконавчому провадженні) на суму 4204,00 грн зі сплати судового збору, 43010,30 грн другої черги, та 2687,06 грн третьої черги, визнано погашеними. Також визнано погашеними вимоги кредиторів, які не були заявлені у справі №925/1354/19, у встановлений Кодексом України з процедур банкрутства строк, або були відхилені господарським судом, не визнані судом як вимоги конкурсних кредиторів, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнати такими, що не підлягають виконанню (пункт 7 резолютивної частини ухвали Господарського суду Черкаської області від 30.11.2021).

20.05.2022 представник боржника адвокат Макеєв В.Ф. звернувся до начальника Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із адвокатським запитом №271/05/22, у якому просив повідомити про виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 30.11.2021 у справі №925/1354/19 та наявність чи відсутність будь-яких арештів стосовно ОСОБА_2 станом на дату надання відповіді на цей запит.

Листом №16289 від 30.05.2022 начальник Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомив адвокату Макеєву В.Ф., що 04.02.2022 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла ухвала Господарського суду Черкаської області від 30.11.2021, відповідно до якої закрито провадження у справі №925/1354/19. У вказаному листі, начальник відділу ДВС також повідомив, що до відділу державної виконавчої служби не надходила ухвала Господарського суду Черкаської області, якою скасовано усі арешти, що накладені на майно ОСОБА_2 .

Суд, розглянувши скаргу на бездіяльність державного виконавця, зазначає, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавців.

Пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 39 Закону постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Як вбачається з матеріалів скарги ухвала Господарського суду Черкаської області від 30.11.2021, відповідно до якої закрито провадження у справі №925/1354/19 та якою визнано погашеними вимоги кредиторів, які не були заявлені у справі, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню, отримана відділом державної виконавчої служби 04.02.2022. Водночас, як свідчить інформація, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчого провадження на час звернення скаржника до суду, на виконанні у державного виконавця наявне зведене виконавче провадження №60611727, у якому накладено арешт на майно боржника.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (стаття 326 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, в силу наведених вище правових норм, після отримання ухвали Господарського суду Черкаської області від 30.11.2021, у державного виконавця виник обов`язок виконання вимог статті 39 Закону «Про виконавче провадження» в частині прийняття постанови про закінчення зведеного виконавчого провадження №60611727.

Відповідно до статті 40 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії, у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Частиною 1 статті 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, у якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (пункт 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Враховуючи викладене та положення статті 343 Господарського процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, суд дійшов висновку, що дії Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №60353499 щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження є неправомірними, оскільки наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.11.2021 у справі №161/14034/20, провадження №61-1980св21.

За таких обставин доводи скаржника суд вважає обґрунтованими та такими, що не спростовані, ні державним виконавцем державної виконавчої служби, ні іншими учасниками справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що скарга представника скаржника ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №60353499 щодо примусового виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 30.11.2021 у справі №925/1354/19 підлягає до задоволення.

У скарзі на бездіяльність державного виконавця представник скаржника просить суд стягнути з Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Як вбачається з доданих до скарги документів, 23.07.2021 між адвокатом Макеєвим Валерієм Федоровичем (адвокат) та ОСОБА_2 (замовник/клієнт) було укладено договір про надання правничої допомоги №147 (далі договір). За умовами цього договору замовник замовляє у адвоката послуги, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. При цьому замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строк обумовлені сторонами (пункт 1.1 договору).

Замовник зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі оплачувати вартість отриманих послуг за договором (пункт 2.2.8 договору).

У пункті 4.1 договору, сторони передбачили, що за правову допомогу замовник сплачує адвокату у відповідності до виставлених рахунків, які виставляються згідно прайсу адвоката.

Факт наданих послуг підтверджується актом наданих послуг та відображається у рахунку (рахунку-фактурі) адвоката. Підставою для сплати гонорару є рахунок-фактура. Клієнт сплачує гонорар у день отримання рахунку-фактури (пункти 5.6, 5.7 та 5.8 договору).

У розділі 6 договору визначено, що замовник складає замовлення на послугу, а адвокат її надає та виставляє замовнику рахунок на сплату послуги. Рахунок на послуги адвоката має бути оплачений негайно у день його вручення замовнику.

Згідно з актом наданих послуг від 18.07.2022, адвокат передав, а клієнт прийняв наступні послуги: зустріч з клієнтом, надання попередньої усної консультації щодо можливості подання скарги 500,00 грн (1 година); підготовка скарги на бездіяльність державного виконавця 2000,00 грн (4 години); підготовка та опрацювання додатків та подача скарги до суду 500,00 грн (1 година).

У акті наданих послуг адвокат та замовник визначили, що підписанням цього акту клієнт підтверджує факт належного отримання послуг відповідно до положень договору про надання правничої допомоги №147 від 23.07.2021, а також не має претензій до адвоката стосовно отриманих від нього послуг, вказаних у цьому акті. Адвокат підтверджує факт розрахунку за надані послуги у повному обсязі. Замовник послуг повністю сплатив, а адвокат отримав 3000,00 грн.

Акт наданих послуг підписаний адвокатом та замовником особисто та скріплений відповідною печаткою адвоката Макеєва Валерія Федоровича.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Як визначено у частині 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В силу частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частин 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частини 5 цієї норми, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, як визначено частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Статтею 344 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

У той же час, нормами частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, за відсутності клопотання Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо надмірності і неспіврозмірності понесених скаржником витрат, зменшення вказаних витрат, за відсутності аналізу критеріїв, визначених частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а також підстав застосування частин 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку немає.

Так, суд, дослідивши та проаналізувавши поданий скаржником акт наданих послуг від 18.07.2022, встановив, що вказані в акті послуги є обґрунтованими, доведеними, належними та допустимими доказами у справі.

Згідно з положеннями статті 1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, а витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З огляду на викладене, та враховуючи, що суд задовольнив скаргу на бездіяльність державного виконавця, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь боржника судових витрат правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 233-236, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу представника боржника ОСОБА_2 адвоката Макеєва Валерія Федоровича на бездіяльність державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що полягає у безпідставному не винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження №60353499 на виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 21.11.2021 у справі №925/1354/19.

Зобов`язати Придніпровський відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про закінчення виконавчого провадження №60353499 на виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 30.11.2021 у справі №925/1354/19.

Стягнути з Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Ухвала набирає чинності з моменту підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею чинності.

Повна ухвала складена 18.08.2022.

Суддя О.І. Кучеренко