РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.08.2022Справа № 910/2383/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Буддевелопмент"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Змк Мет-Констракшн"

про стягнення 97545,00 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Буддевелопмент" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Змк Мет-Констракшн" 97545,00 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що перераховані відповідачу згідно рахунку на оплату №15 від 25.10.2021 грошові кошти у розмірі 97545,00 грн є такими, що набуті відповідачем без достатніх правових підстав (безпідставно набутим майном) за рахунок позивача, оскільки між сторонами не було погоджено істотних умов договору, а отже зазначені кошти підлягають поверненню на користь позивача на підставі ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України.

Також у поданій 09.06.2022 через канцелярію суду заяві позивач просив стягнути з відповідача 30000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 21.02.2022 відкрито провадження у справі № 910/2383/22, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Відповідач, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 457, ухвалу суду від 21.02.2022 про відкриття провадження у справі № 910/2383/22 отримав 22.07.2022, проте не скористався своїм правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив у встановлений строк суду не надав. Про наслідки не подання відзиву відповідач був повідомлений ухвалою суду від 21.02.2022 про відкриття провадження у справі № 910/2383/22.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗМК Мет-Констракшн" не скористалось наданими процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.10.2021 згідно платіжного доручення № 960 від 26.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Буддевелопмент"" (позивач) перерахував грошові кошти у розмірі 97545,00 грн на користь відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗМК Мет-Констракшн".

У вказаному платіжному дорученні зазначено, що кошти перераховуються за металевий каркас накриття згідно рахунку № 15 від 25.10.2021.

До матеріалів справи також долучено рахунок на оплату № 15 від 25.10.2021 на суму 97545,00 грн за металевий каркас накриття з зазначенням підстави його виставлення: «договір № 23/10/2021-1».

За твердженням позивача, яке не спростовано та не заперечено відповідачем, між позивачем та відповідачем договір № 23/10/2021-1 не укладався, тобто платіж був здійснений позивачем помилково.

З огляду на викладене вище, позивач стверджує, що грошові кошти, отримані відповідачем за платіжним дорученням № 960 від 26.10.2021, є безпідставно набутим майном.

26.01.2022 позивач направив відповідачу вимогу № 26.01/1 про повернення 97545,00 грн, як безпідставно отриманих, у строк до 02.02.2022. Докази направлення вимоги долучені до матеріалів справи (накладна № 405, фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист).

Відповідач відповіді на вимогу не надав, грошові кошти на рахунок позивача не повернув.

Жодних доказів в спростування наведених позивачем обставин до матеріалів справи відповідачем надано не було.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Також, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

- повернення виконаного за недійсним правочином;

- витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

- повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

- відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Як вбачається з зазначеної норми, цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Відповідачем не спростовано того факту, що між сторонами договір № 23/10/2021-1 не укладався, отже відсутні правові підстави для перерахування позивачем відповідачу грошових коштів у сумі 97545,00 грн на підставі зазначеного договору.

З огляду на наведене, за відсутності договірних або будь - яких інших правовідносин між сторонами, позивач вправі вимагати повернення йому безпідставно збережених відповідачем грошових коштів за ст. 1212 Цивільного кодексу України, зокрема, у заявленому та підтвердженому наданими ним доказами у розмірі 97545,00 грн.

Відповідно до ст. 74, 75 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 97545,00 грн., визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.

Стосовно покладення витрат позивача на правову допомогу в розмірі 30000,00 грн. на відповідача суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 названої статті для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони зменшити розмір таких витрат. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення цих витрат (ч.5, ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До матеріалів справи позивачем надано укладений 02.12.2021 між Адвокатським бюро "Ігоря Пожидаєва" (бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Буддевелопмент" (клієнт) договір № 21072 про надання правової (правничої) допомоги.

Відповідно до п. 1.1 цього договору бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо стягнення 97545,00 грн з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗМК Мет-Констракшн", зокрема: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складання звернень та інших документів правового характеру, складання процесуальних документів.

Згідно п. 3.1, 3.2 договору гонорар є єдиною допустимою формою отримання бюро винагороди за надання правової допомоги клієнту. Вартість послуг складає 30000,00 грн, Клієнт сплачує гонорар не пізніше 30 днів з моменту отримання суми стягнення в безготівковій формі шляхом перерахування відповідної суми коштів на поточний рахунок бюро.

На підтвердження факту надання правової допомоги клієнту до матеріалів справи позивач надав акт № 1 приймання-передачі наданих послуг за договором від 02.12.2021 № 21072 про надання правової (правничої) допомоги від 01.06.2022. Згідно долученого акту бюро у період з 02.12.2021 по 01.06.2022, відповідно до умов договору, надало клієнту правову допомогу щодо стягнення заборгованості з ТОВ "ЗМК Мет-Констракшн", зокрема: підготовлено та направлено відповідачу лист-вимогу; підготовлено та направлено до суду та сторонам позовну заяву від 09.02.2022; підготовлено та направлено до суду та сторонам заяву про відшкодування понесених судових витрат. Вартість послуг, наданих відповідно до умов договору складає 30000,00 грн. Акт підписаний та скріплений печатками обох контрагентів.

На підтвердження повноважень адвоката Пожидаєва Ігоря Валентиновича до матеріалів справи додано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2889 від 26.04.2007 та ордер серії АА № 1187791.

Станом на дату розгляду справи позивачем не додано до матеріалів справи доказів сплати ним витрат на професійну правничу допомогу на користь Адвокатського об`єднання.

Разом з цим, Об`єднана палата Верховного Суду у постанові № 922/445/19 від 03.10.2019 дійшла висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, умовами договору на надання правової допомоги передбачено оплату позивачем гонорару адвокатському бюро з відстроченням платежу - протягом 30 днів після надходження суми стягнення.

Відповідачем про неспівмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу не заявлено, жодного заперечення проти розміру цих витрат не наведено.

За таких обставин та беручи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог позивача витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗМК Мет-Констракшн" (03148, м. Київ, вул. Жмеринська, буд. 22, ідентифікаційний код 41644019) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Буддевелопмент" (01042, м. Київ, вул. Академіка Філатова, буд. 22/8, офіс 200, ідентифікаційний код 40836676) безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 97545 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн. 00 коп., 2481 ( дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

2. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова