ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" серпня 2022 р. м.Вінниця Cправа №902/211/22

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л.,

за відсутності представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз", м.Вінниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄЗЕРНО", м.Вінниця

про стягнення 175754,47 грн заборгованості згідно договору про надання послуг з розподілу природного газу,

ВСТАНОВИВ :

31.03.2022 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" №210007-СК-2588-0322 від 25.03.2022 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄЗЕРНО" 175754,47 грн заборгованості, яка складається з: 145080,00 грн - основного боргу, 18219,14 грн - пені, 3383,33 грн - 3 % річних, 9072,00грн - суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору розподілу природного газу, укладеного шляхом підписання останнім заяви-приєднання №094217IWATFP090/42FP210-7053-20 від 01.09.2020, в частині здійснення оплати за наданні послуги з розподілу природного газу за період лютий-грудень 2021 року.

Ухвалою суду від 05.04.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/211/22, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 12.05.2022.

На визначену судом дату у підготовче судове засідання з`явилась представник позивача. Представник відповідача правом участі в судовому засіданні не скористався, при цьому про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином ухвалою суду, яка отримана останнім 13.04.2022, що підтверджується даними з офіційного сайту АТ "Укрпошта" (а.с.64-65).

За наслідками слухання справи, 12.05.2022, судом постановлено ухвалу про продовження строку здійснення підготовчого провадження з ініціативи суду на 30 днів та оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні до 07.06.2022. Судове рішення мотивоване тим, що сторонами не виконано вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі в частині надання витребуваних документів, необхідних для розгляду справи.

24.05.2022 до суду звернувся позивач із письмовими поясненнями №210007-Ск-4194-0522 від 23.05.2022 (вх. номер канцелярії суду 01-34/4048/22 від 24.05.2022), у яких надав обґрунтування про те, яким чином росла та погашалась заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄЗЕРНО" за договором №094217IWATFP090/42FP210-7053-20 від 01.09.2020 із посиланням на первинні документи, а саме: акти надання послуг та платіжні доручення. Крім того разом із зазначеними поясненнями позивач надав розрахунок суми основного боргу.

У судовому засіданні, 07.06.2022, представник позивача заявила усне клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Відповідач правом не забезпечив явку повноважного представника у судове засідання, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами (а.с.100-102).

У зв`язку з виконанням завдань підготовчого провадження, визначених частиною 2 ст.182 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вищевказаного усного клопотання представника позивача Бабійчкук О.А.

Враховуючи викладене суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 16.08.2022.

У визначену судом дату представники сторін до суду не з`явились.

Разом з тим суд зазначає, що ним вжито визначені статтею 242 Господарського процесуального кодексу України заходи щодо повідомлення відповідача про місце, дату та час проведення судового засідання, що призначено на 16.08.2022, а тому у суду є достатні підстави вважати, що останній не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Також суд акцентує, що будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

При цьому суд зазначає, що 16.08.2022 до суду надійшла заява представника позивача без номеру та дати (вх. номер канцелярії суду 01-34/6753/22 від 16.08.2022) про проведення судового засідання з розгляду справи по суті за його відсутності. Одночасно останній повідомляє, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для прийняття рішення по суті позовних вимог та орієнтовний час повернення.

Повернувшись з нарадчої кімнати, суд долучив до матеріалів справи вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

01.09.2020 між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄЗЕРНО" було укладено договір розподілу природного газу шляхом підписання останнім заяви-приєднання №094217IWATFP090/42FP210-7053-20 від 01.09.2020 до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 (а.с.19-25).

Взаємовідносини, які виникають між операторами газорозподільних систем (ГРМ) та суб`єктами ринку природного газу в частині надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу, комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі по тексту також - НКРЕКП) від 30.09.2015 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1379/27824 (надалі - Кодекс ГРМ).

Розділом VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів до газорозподільної мережі (ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП, від 30.09.2015 за № 2498.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання Споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті НКРЕКП та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двохстороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до пункту 2.1. Договору: Оператор ГРМ (позивач у справі) зобов`язується надати Споживачу (відповідачу у справі) послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Згідно пунктів 6.1. та 6.2. Договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Відповідно до п.п.32) ч.1 ст.1 Закону України №329-VIII від 09.04.2015 "Про ринок природного газу" Регулятором на ринку природного газу є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до п.6.3 Договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Постановою НКРЕКП №2765 від 30.12.2020 для АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" на період з 01.01.2021 встановлено тариф на послуги з розподілу природного газу в розмірі 1,68 грн за 1 куб.м на місяць (без врахування ПДВ).

З врахуванням ПДВ (20 %) вартість послуг з розподілу природного газу складає 2,016 грн за 1 куб.м.

У листі №2 від 01.09.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄЗЕРНО" визначило обсяги річної замовленої потужності на 2021 рік на 225000,0 куб.м. (а.с26.).

Таким чином на 2021 рік, починаючи з січня 2021, з урахуванням вимог глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ та п.п.6.1 та 6.2 Типового договору розподілу для Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄЗЕРНО" розрахована щомісячна плата за доставку газу: 225000,0 куб.м*2,016 грн за 1 куб.м/12 міс. = 37800,00 грн.

Разом з тим у листі №1 від 23.07.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄЗЕРНО" скорегувало величину річної замовленої потужності на 2021 рік на 180000,0куб.м. (а.с.27). Вказане коригування було здійснено у відповідності до положень п.3 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ.

У зв`язку із вказаним, на підставі абзацу 2 п.3 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ для Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄЗЕРНО" було здійснено перерахунок щомісячної плати за доставку газу: 180000,0 куб.м*2,016 грн за 1 куб.м/12 міс. = 30240,00 грн.

Відповідно до п.п.6.3. договору розподілу природного газу розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (п.п.6.6 Договору).

За умовами пункту 6.8. Договору надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаними між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відтак, протягом січня - грудня 2021 року АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" надало послугу з розподілу природного газу ТОВ "ЄЗЕРНО" на загальну суму 362880,00 грн, а ТОВ "ЄЗЕРНО" у свою чергу прийняло надані послуги, що підтверджується актами надання послуг, які підписані представниками обох сторін та скріплені їхніми печатками (а.с.33-44).

На виконання взятих на себе зобов`язань ТОВ "ЄЗЕРНО" здійснило часткову оплату наданих послуг, а саме: 05.02.2021 на суму 15975,00 грн та 01.11.2021 на загальну суму 180000,00 грн, що підтверджується карткою рахунку №361 за період 01.01.2020-20.05.2022 по споживачу Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄЗЕРНО" (а.с.80-83).

При цьому станом на 01 січня 2021 року у ТОВ "ЄЗЕРНО" існувала переплата у розмірі 21825,00 грн, що виникла за попередній період (вересень-грудень 2020 року), що також підтверджується карткою рахунку №361 за період 01.01.2020-20.05.2022.

Таким чином загальна сума перерахованих Товариством з обмеженою відповідальність "ЄЗЕРНО" коштів складає 217800,00 грн.

АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" зверталось до ТОВ "ЄЗЕРНО" із вимогою №210.Ск-179-0122 від 05.01.2022 "про перерахування на рахунок позивача суми заборгованості у розмірі 145080,00 грн" (а.с.46-47). Направлення вказаної вимоги підтверджується описом-вкладення цінного листа, поштовою накладною та фіскальним чеком з АТ "Укрпошта", які датуються 05.01.2022 (а.с.48-49).

Однак, за твердженням позивача, відповідач жодним чином не відреагував на вимогу.

Таким чином, станом на 31.03.2021 заборгованість ТОВ "ЄЗЕРНО" перед АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" за надані протягом лютого - грудня 2021 роки послуги з розподілу природного газу складала 145080,00 грн. Невиконання ТОВ "ЄЗЕРНО" взятих на себе за договором №094217IWATFP090/42FP210-7053-20 від 01.09.2020 зобов`язань у добровільному порядку стало підставою для звернення АТ "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" із даним позовом до суду.

Беручи до уваги встановлені обставини справи, суд зважає на таке.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст. 173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Так, 01.09.2020 шляхом підписання заяви-приєднання №094217IWATFP090/42FP210-7053-20 сторони уклали Типовий договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), умови якого сторонами не заперечуються.

Беручи до уваги зміст договору, характер взятих на себе сторонами зобов`язань, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з договору про надання послуг, яке підпадає під правове регулювання глави 63 "Послуги. Загальні положення", ст.901-907 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання щодо надання послуг з розподілу природного газу на загальну суму 362880,00 грн, що підтверджується актами надання послуг (а.с.33-44).

Тоді як відповідач, в порушення вимог ст.525, 526, 530 ЦК України та ст.193 ГК України, за поставлений товар розрахувався частково, сплативши грошові кошти у розмірі 217800,00 грн, в зв`язку з чим на момент розгляду справи за Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄЗЕРНО" рахується заборгованість за договором №094217IWATFP090/42FP210-7053-20 від 01.09.2020 у розмірі 145080,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що в порушення вимог ст.73-74 ГПК України, відповідачем не надано доказів, які б свідчили про сплату вартості продукції або доказів, які б спростовували спірну суму основної заборгованості.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача основної заборгованості за надання послуг з розподілу природного газу у розмірі 145080,00 грн.

Судом також розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, у зв`язку із чим суд зазначає таке.

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як передбачено у п.п.6.6 Договору: остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Таким чином за надані послуги з розподілу природного газу у січні 2021 року відповідач розрахувався належним чином (з урахуванням переплати у розмірі 21825,00грн та оплати 05.02.2021 на суму 15975,00 грн).

Тоді як, за надані послуги у лютому 2021 року відповідач вчасно не розрахувався, а тому починаючи з 10 березня 2021 є таким, що прострочив зобов`язання.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про правомірність нарахування 3% річних та інфляційних втрат, що підлягають стягненню з відповідача.

У відповідності до п.п.3, 4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст.230 ГК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Частиною першою ст.548 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно із ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Сторони в пункті 8.2. Типового договору визначили міру відповідальності Споживача за порушення останнім обумовлених строків оплати послуг, а саме: "пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу".

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладене, судом встановлено обставину прострочення відповідачем виконання зобов`язань в частині оплати вартості послуг у зв`язку із чим суд вважає, що вимога позивача про стягнення пені є правомірною та обґрунтованою.

Суд, здійснивши перевірку правильності періодів нарахування пені, сум інфляційних втрат та 3 % річних за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга 360" калькулятора, встановив, що позовні вимоги у цій частині є правомірними і підлягають задоволенню у розмірі, заявленому позивачем.

Як встановлено ст.73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду доказів в спростування позовних вимог. За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку, визначеному ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.2, 13, 46, 74, 76-80, 86, 91, 129, 236-242 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄЗЕРНО" (2 провулок Хмельницького шосе, 21, м.Вінниця, 21021, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (пров.Костя Широцького, 24, м.Вінниця, 21012, ) 145080,00 грн - основного боргу; 18219,14 грн - пені; 3383,33 грн - 3 % річних; 9072,00 грн - суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, та 2636,32 грн судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати на такі електронні адреси: позивачу - що зазначена ним у позовній заяві (), відповідачу - що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 26 серпня 2022 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи