РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.08.2022Справа № 910/20132/21
За позовом Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про стягнення 674694,63 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Негеля Ю.М.

Представники сторін:

Від позивача: Чуловський В.В. - представник;

Від відповідача: Шатарська Т.Н. - представник;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Хмельницькобленерго" звернулося до Господарського суду міста Києва про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 9656888,94 грн, з яких: 8970335,89 грн - основного боргу, 421490,99 грн - інфляційних втрат, 176991,50 грн -3% річних та 88070,56 грн пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про врегулювання небалансів електричної енергії №0505-01041 від 18.04.2019 в частині своєчасної оплати поставленої електричної енергії для врегулювання небалансів електричної енергії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/20132/21, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 11.01.2022; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

30.12.2021 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечує та зазначає, що розмір основного боргу визначено позивачем невірно. Також відповідач вказує про наявність помилок у здійснених позивачем розрахунках пені, інфляції та 3% річних. Зокрема, як зазначає відповідач, позивач при визначенні розміру пені невірно визначив період прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки не врахував, що розрахунки між сторонами мають бути проведені після підписання актів купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів, а не з дати формування рахунків-фактур. Крім цього, відповідач стверджує, що нарахування пені до 21.12.2020 є безпідставним, оскільки умовами договору відповідальності сторін у вигляді пені за несвоєчасне проведення розрахунків у цей період передбачено не було.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2022 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

У підготовчому засіданні 11.01.2022 оголошено перерву до 10.02.2022.

31.01.2022 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач частково погодився з доводами відповідача стосовно невірного розрахунку пені. За здійсненим позивачем перерахунком розмір заявленої до стягнення пені зменшено до 76212,14 грн.

02.02.2022 через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення, в яких відповідач зазначив про відсутність суми основного боргу та підтримав доводи, викладені у відзиві. Також відповідач зауважив, що оплата електроенергії, придбаної для врегулювання небалансів, можлива лише за рахунок коштів, які надходять від учасників балансуючого ринку на рахунок зі спеціальним режимом використання, тому вини відповідача, і як наслідок - підстав для притягнення відповідача до відповідальності за несвоєчасне проведення розрахунків - немає.

Крім цього, відповідач подав заяву про зменшення пені та 3% річних на 90%, яке мотивував недостатністю рівня розрахунків з НЕК «Укренерго», непокриттям тарифами компанії ринкових витрат ОСП, наявною тенденцією до накопичення взаємної заборгованості між учасниками ринку та ризиками фінансової нестабільності компанії. В клопотанні відповідач посилаються також на відсутність вини в здійсненні своєчасних розрахунків, відсутність підтверджених матеріальних збитків позивача, незначну кількість прострочених днів, оплату заборгованості на час звернення позивача до суду з позовом.

10.02.2022 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що відповідач частково погасив суму основного боргу. В зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача 2169651,99 грн основного боргу, 3% річних у розмірі 176991,50 грн, інфляційні втрати у розмірі 421490,99 грн та пеню у розмірі 76212,14 грн.

Суд протокольною ухвалою 10.02.2022 продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, прийняв заяву позивача про зменшення позовних вимог до розгляду та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 02.03.2022.

Підготовче засідання, призначене на 02.03.2022, не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2022 підготовче засідання у справі призначено на 20.06.2022.

20.06.2022 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій вказано про оплату відповідачем суми основного боргу у повному обсязі. Позивач просить зменшити позовні вимоги та стягнути з відповідача загалом 674694,63 грн, з яких: 3% річних - 176991,50 грн, втрати від інфляції - 421490,99 грн, пеня - 76212,14 грн.

В підготовчому засіданні 20.06.2022 судом прийнято вказану заяву позивача прийнято до розгляду, в зв`язку з чим справа розглядається з урахуванням вказаної заяви.

Також суд протокольною ухвалою 20.06.2022 закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті на 04.08.2022.

У судовому засідання 04.08.2022 представник позивача позов підтримав; представник відповідача проти позову заперечував.

У судовому засіданні 04.08.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Хмельницькобленерго" (сторона відповідальна за баланс/СВБ) є учасником ринку, зобов`язаним повідомляти та виконувати свої погодинні графіки електричної енергії (та/або балансуючої групи) відповідно до обсягів купленої та/або проданої електричної енергії та фінансово відповідальним перед оператором системи передачі за свої небаланси (та/або небаланси балансуючої групи).

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" є оператором системи передачі (ОСП) - юридичною особою, відповідальною за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії, на якого, зокрема, покладені функції адміністратора розрахунків (АР) - юридичної особи, яка забезпечує організацію проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.1 Закону України "Про ринок електричної енергії" балансуючий ринок електричної енергії (далі - балансуючий ринок) - ринок, організований оператором системи передачі електричної енергії з метою забезпечення достатніх обсягів електричної потужності та енергії, необхідних для балансування в реальному часі обсягів виробництва та імпорту електричної енергії і споживання та експорту електричної енергії, врегулювання системних обмежень в об`єднаній енергетичній системі України, а також фінансового врегулювання небалансів електричної енергії.

Згідно ч.3 ст.3 Закону України "Про ринок електричної енергії" обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, такі види договорів: про врегулювання небалансів.

Згідно з ч.1 ст.68 Закону України "Про ринок електричної енергії" в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок. На балансуючому ринку оператором системи передачі здійснюються: купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби; купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторін, відповідальних за баланс.

За змістом ст.70 Закону України "Про ринок електричної енергії" усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії. З метою врегулювання небалансів з оператором системи передачі учасник ринку має стати стороною, відповідальною за баланс, або передати свою відповідальність іншій стороні, відповідальній за баланс, шляхом входження до балансуючої групи. Електропостачальники є сторонами, відповідальними за баланс своїх споживачів. Сторони, відповідальні за баланс, зобов`язані нести фінансову відповідальність за небаланси електричної енергії перед оператором системи передачі. Купівля-продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, здійснюється між стороною, відповідальною за баланс, та оператором системи передачі за договором про врегулювання небалансів. Оператор системи передачі врегульовує небаланси електричної енергії із сторонами, відповідальними за баланс, у порядку, визначеному цим Законом та правилами ринку. Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення стороною, відповідальною за баланс, правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з оператором системи передачі в обсягах небалансів електричної енергії за цінами небалансів, визначеними відповідно до правил ринку. Типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії затверджується Регулятором. Вартість небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, розраховується адміністратором розрахунків для кожного розрахункового періоду доби залежно від обсягу небалансів електричної енергії цієї сторони та цін небалансів, визначених правилами ринку. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається правилами ринку. Під час визначення обсягів небалансів електричної енергії правила ринку визначають порядок урахування обсягів електричної енергії, відпущеної та/або спожитої постачальником допоміжних послуг у разі фактичного надання допоміжних послуг.

Відповідно до п.п.1.2.1, 1.3.2 Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №307 учасниками ринку електричної енергії є: виробники; електропостачальники; трейдери; ОСП; ОСР; ОР; гарантований покупець; споживачі, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цими Правилами та Законом. Для суб`єктів господарювання, визначених у підпункті 1.2.1 глави 1.2 цього розділу (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) обов`язковою умовою участі на ринку електричної енергії є укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії з ОСП, що є договором приєднання, типова форма якого наведена в додатку 1 до цих Правил. Учасники ринку укладають договір про врегулювання небалансів електричної енергії шляхом приєднання до договору.

Як зазначають сторони в заявах по суті спору, позивачем подана заява про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 16.04.2019. Відповідач листом № 01/14315 від 19.04.2019 повідомив про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії із ідентифікатором договору № 0505-01041, дата акцептування 18.04.2019. Договір укладено на умовах, затверджених наказом відповідача від 03.04.2019 №204

У подальшому умови типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії неодноразово змінювалися Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", в т.ч. і у спірний період з липня 2019 року по червень 2021 року. Наступні редакції договору затверджувалися наказами відповідача від 08.07.2019 №366, від 07.08.2019 №423, від 16.08.2019 №441, від 06.03.2020 №85, від 26.11.2020 №634, від 21.12.2020 №709, від 05.01.2021 №6, від 25.02.2021 №111, від 16.03.2021№141 та від 01.06.2021 №303.

Відповідно до умов укладеного між Акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" як СВБ та Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" як ОСП, АР договору про врегулювання небалансів електричної енергії (станом на початок спірного періоду) сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ, за цим договором СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи. ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон) та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №307 (далі - Правила ринку). Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку (п.п.1.2, 1.3, 1.4, 1.5).

Вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку (п.п.2.1, 2.2 договору у всіх редакціях).

ОСП, зокрема, зобов`язаний виконувати розрахунки обсягу та вартості небалансу електричної енергії та інші розрахунки відповідно до цього договору та правил ринку; проводити розрахунки з СВБ у порядку та в терміни, визначені Правилами ринку (п.3.3 у всіх редакціях).

Виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, визначеної главою 2 цього договору, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору (п.5.1 договору у всіх редакціях).

Згідно п. 9.1, 9.2 договору у всіх редакціях цей договір набирає чинності з дати реєстрації ОСП СВБ відповідно до її заяви-приєднання до цього договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання. Після реєстрації учасника ринку ОСП зобов`язаний надати такій СВБ витяг з відповідного реєстру. Якщо жодна зі сторін не звернулась до іншої сторони у строк не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.

Відповідно до редакції договору про врегулювання небалансів електричної енергії, затвердженої наказом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" №709 від 21.12.2020 у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів (далі - акт купівлі-продажу) та сплати інших платежів винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,01% за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.3.1 Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №307 (далі Правила ринку № 307) ( в редакції чинній в спірний період) визначено, що АР на щоденній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду.

В той же час, згідно п.10.11 Правил ринку №307 у термін до 31 березня 2021 року включно виставлення рахунків за небаланси електричної енергії здійснюється щодекадно, а платежів за невідповідність - щомісячно.

Згідно п. 7.5.4 Правил ринку № 307 (в редакції з дати прийняття) оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом 3 банківських днів з дати направлення рахунка (п. 7.6.4 в редакції договору від 26.11.2019 до редакції від 11.03.2020).

Оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунка (п.7.6.4 Правил ринку №307 в редакції від 11.03.2020 до редакції від 11.11.2020, п. 7.7.4 в редакції від 11.11.2020 - до чинної).

Як вбачається з матеріалів справи, у період з липня 2019 року по вересень 2021 року позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято електричну енергію для врегулювання небалансів на загальну суму 46085584,43 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів та актами коригування (врегулювання) до актів купівлі-продажу, копії яких наявні в матеріалах справи. У позовній заяві позивач зазначав про існування у відповідача заборгованості за електричну енергію у розмірі 8970335,89 грн. В ході розгляду справи ця заборгованість була сплачена відповідачем у повному обсязі, в зв`язку з чим позивач зменшив суму позовних вимог на суму основного боргу.

Однак, як зазначає позивач, зі сторони відповідача мало місце прострочення виконання грошових зобов`язань в період з серпня 2019 року по жовтень 2021 року, у зв`язку з чим заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 176991,50 грн, втрат від інфляції у розмірі 421490,99 грн та пені у розмірі 76212,14 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором купівлі-продажу.

Згідно зі ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст.662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що згідно заяви Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 16.04.2019, позивач, як СВБ приєднався до умов типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії №0505-01041, укладеним з відповідачем, як ОСП, який набув чинності з 18.04.2019.

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі укладеного між сторонами договору у період з липня 2019 року по вересень 2021 року позивачем поставлено, а відповідачем прийнято електричну енергію для врегулювання небалансів на загальну суму 46085584,43 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів, копії яких наявні в матеріалах справи. В подальшому ці акти скориговані сторонами, що підтверджується долученими до матеріалів справи актами коригування (врегулювання) до актів купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів. В процесі розгляду справи вартість електричної енергії була оплачена відповідачем у повному обсязі (в тому числі заборгованість у розмірі 8970335,89 грн, яку заявляв до стягнення позивач при зверненні з позовом), що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками та актами зарахування зустрічних однорідних вимог.

Як вже вказувалось судом, п.п.7.3.1, 10.11 Правил ринку № 307 визначено, що АР на щоденній основі надсилає платіжний документ кожній СВБ із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, або суми, що АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду, виставлення рахунків за небаланси електричної енергії здійснюється щодекадно.

Тобто з наведених норм чинного законодавства України вбачається, що обов`язок виставлення рахунків на суми, які АР зобов`язаний сплатити СВБ через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду покладений саме на відповідача у справі, що розглядається. Відтак, виставлення таких рахунків безпосередньо відповідачем є достатньою підставою для проведення відповідачем у подальшому відповідних розрахунків з урахуванням положень укладеного сторонами договору. Крім того, суд відзначає, що умовами договору (у всіх редакціях) не передбачено обов`язку СВБ (позивача) виставляти відповідачу рахунки на оплату електричної енергії. Вищезазначене спростовує доводи відповідача про відсутність у нього обов`язку оплачувати електричну енергію в зв`язку з відсутністю доказів направлення позивачем відповідних рахунків на оплату і, відповідно, відсутність прострочення грошових зобов`язань з боку АР.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем, як АР, було сформовано та підписано ЕЦП рахунки за електричну енергію для врегулювання небалансів за період з липня 2019 року по вересень 2021 року.

Згідно п. 7.5.4 Правил ринку № 307 (в редакції з дати прийняття) оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом 3 банківських днів з дати направлення рахунка (п. 7.6.4 в редакції від 26.11.2019 до редакції від 11.03.2020).

Оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунка (п.7.6.4 Правил ринку №307 в редакції від 11.03.2020 до редакції від 11.11.2020, п. 7.7.4 в редакції від 11.11.2020 - до чинної).

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті коштів у визначений договором строк не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України), а відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Доводи відповідача про відсутність його вини у неналежному виконанні зобов`язань та про неможливість проведення своєчасних розрахунків з огляду на недостатність коштів, які надходять від учасників балансуючого ринку, на рахунок зі спеціальним режимом використання, суд відхиляє, оскільки положення укладеного між сторонами договору не містять будь-яких застережень щодо використання відповідачем поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, та, відповідно, умови про розрахунок за продану електричну енергію лише з такого рахунку.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст.625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленої позивачем на виконання умов договору електричної енергії для врегулювання небалансів, у позивача виникло право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до приписів ст.625 Цивільного кодексу України.

Суд перевірив розрахунок втрат від інфляції, здійснений позивачем та погоджується з запереченнями відповідача щодо не врахування у розрахунку процесів дефляції, при яких втрати від інфляції мають від`ємне значення. Крім того, в розрахунку втрат від інфляції також наявні помилки в датах виставлення рахунків, датах, які визначають останній день виконання зобов`язань та в самих сумах інфляційних втрат. Проте, суми, визначені позивачем, є меншими ніж суми втрат від інфляції, розраховані судом. Тому вимоги позивача в цій частині суд задовольняє в заявленому позивачем розмірі - 421490,99 грн.

У розрахунку 3 % річних, здійсненому позивачем, містяться помилки щодо дат виставлення рахунків та дат, які визначають останній день виконання зобов`язання. За розрахунком суду, розмір 3% річних є більшим, аніж нарахував позивач. Тому суд задовольняє вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3% у визначеному позивачем розмірі - 176991,50 грн, тобто в межах позовних вимог.

Клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних на 90% суд залишає без задоволення, оскільки відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України стягнення 3% річних та інфляційних втрат є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, та виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З аналізу положень ст.233 Господарського кодексу України та ст.551 Цивільного кодексу України вбачається, що ними передбачено право суду на зменшення штрафних санкцій (штрафу, пені), в той час як стягнення 3% річних не є штрафними санкціями, зокрема неустойкою, а є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання.

За таких обставин, а також враховуючи, що розмір нарахованих позивачем 3% річних є пропорційним відносно до наслідків допущеного відповідачем правопорушення, у суду відсутні підстави для зменшення розміру 3% річних, заявлених позивачем до стягнення з відповідача.

Відповідно до ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Частиною 1 ст.230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.1 та 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У редакції договору про врегулювання небалансів електричної енергії, затвердженої наказом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" №709 від 21.12.2020, погоджено, що у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань після підписання сторонами акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів (далі - акт купівлі-продажу) та сплати інших платежів винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,01% за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, відповідальність за таке порушення у визначений позивачем період передбачена умовами укладеного між сторонами договору, вимоги про стягнення з відповідача пені є також правомірними.

Суд перевірив розрахунок пені, здійснений позивачем та вважає його обґрунтованим та арифметично вірним по кожному зобов`язанню окремо.

Разом з цим, суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру пені з таких підстав.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін. Приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру штрафних санкцій фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі ст.3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст.551 Цивільного кодексу України та ст.233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Враховуючи ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у спірний період, суд дійшов висновку, що обґрунтованим є зменшення розміру заявлених до стягнення на 50%, у зв`язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 38106,07 грн.

Таке зменшення суд вважає оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати з огляду на положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.74, 129, 231, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вул.С.Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний код 00100227) на користь Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (29018, м. Хмельницький, вул Храновського, буд.11А; ідентифікаційний код 22767506) інфляційні втрати на суму 421490 (чотириста двадцять одна тисяча чотириста дев`яносто) грн 99 коп., 3% річних у розмірі 176991 (сто сімдесят шість тисяч дев`ятсот дев`яносто одну) грн 50 коп., пеню у розмірі 38106 (тридцять вісім тисяч сто шість) грн 07 коп. та 10120 (десять тисяч сто двадцять) грн 42 коп. судового збору.

3. В інший частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено:29.08.2022

Суддя Ю.М.Смирнова