ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2022 Справа № 914/409/22

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Шевчук О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Вантаж Сервіс», с. Вільховець Львівський р-н Львівська обл.,
до відповідача:Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій», м. Львів,
про:стягнення 205'771,00 грн - основної заборгованості, 68'440,54 грн - інфляційних втрат та 25'555,07 грн - трьох відсотків річних.
За участю представників сторін:
позивача:не з`явився,
відповідача:не з`явився.
1. На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов ТзОВ «Транс Вантаж Сервіс» до ДП Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» про стягнення коштів.

2. Ухвалою суду від 16.02.2022 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Також, вказаною ухвалою витребувано у позивача копії довіреностей на підставі яких було надано право на отримання товару відповідальним працівникам, що зазначені у видаткових накладних за 2020 рік.

3. 11 квітня 2022 року позивачем подано клопотання про долучення доказів, зокрема, копій витребуваних довіреностей.

4. Ухвалою суду від 14.04.2022 судом постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження за ініціативою суду зі стадії відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання на 10.05.2022. Водночас, витребувано у позивача видаткову накладну від 04.02.2021 на суму 21420,00 грн та нормативно обґрунтовані пояснення щодо підстав такої поставки у 2021 році, банківську виписку за період з 01.01.2020 до 01.04.2022. Вподальшому, підготовче засідання відкладалось, що відображено в попередніх ухвалах та протоколах суду.

5. Від представника відповідача 06.05.2022 у системі «Електронний суд» надійшли: заява про вступ у справу, клопотання про відкладення та продовження строку підготовчого провадження.

6. 20 травня 2022 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення та продовження строку підготовчого засідання.

7. Ухвалою суду від 24.05.2022 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 28.06.2022.

8. Позивачем 20.06.2022 подано до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, зокрема, копії договору № 31/01/2020, розрахунку заборгованості та податкових накладних.

9. Також, 30.06.2022 позивачем подано клопотання про продовження строку на виконання вимог ухвали від суду від 14.04.2022, у якому заявник просить продовжити строк на виконання вказаної вище ухвали та долучити до матеріалів справи: видаткову накладну № 19 від 04.02.2021, податкову накладну, виписки по рахунку, тощо.

10. 11 липня 2022 року позивач подав клопотання у якому просив поновити строк на виконання вимог ухвали суду від 14.04.2022.

11. Відповідач, 12.07.2022 подав відзив на позов, разом із клопотанням про поновлення строку на подання відзиву.

12. Протокольною ухвалою суду від 13.07.2022 поновлено сторонам строк для подання доказів та відзиву. Ухвалою суду від 13.07.2022 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 26.07.2022. У судовому засіданні оголошено перерву до 16.08.2022.

13. 16 серпня 2022 року судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без її оглошення.

Аргументи сторін.

Обґрунтування позивача.

14. ТзОВ «Транс Вантаж Сервіс» вказує про неналежне виконання ДП МО України «Львівський завод збірних конструкцій» своїх договірних зобов`язань щодо оплати за поставлений товар у загальному розмірі 205'771,00 грн. Разом з тим, за неналежне виконання грошових зобов`язань відповідачу нараховано 68'440,54 грн - інфляційних втрат та 25'555,07 грн - трьох відсотків річних.

15. Правовими підставами позову визначено норми статті 624, 712 Цивільного кодексу України, статті 265 Господарського кодексу України

16. Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат станом на час подання позову складається із витрат на оплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмір 10'000,00 грн.

Заперечення відповідача (т. 2, а.с. 82 -83).

17. Предметом спору є правовідносини, що склались в межах договору купівлі-продажу № 31/01/2020 від 07.02.2020, дія якого закінчилась 31.12.2020. Незрозумілим є визначення боргу за періоду з 12.12.2017 по 05.02.2021. Водночас, позивачем неправильно здійснено нарахування неустойки на суму основного боргу, адже останнім не враховано положення ч. 6 ст. 232 ГК України (шість місяців для нарахування пені) та ч. 2 ст. 258 ЦК України (один рік позовної давності для вимог про стягнення неустойки). Таким чином, відповідач вважає безпідставним розрахунок неустойки на суму боргу, що відображений у позовній заяві.

18. Згідно з розрахунком відповідача сума основного боргу складає 184'351,00 грн. Копія видаткової накладної від 04.02.2021 № 19 на суму 21'420,00 грн є неналежним доказом, адже підписана особою, що не має повноважень на її підпис, та не вказаній накладній відсутня печатка підприємства. Вказаний документ складено на неіснуючу поставку, яка відбулась після закінчення строку дії договору. Таким чином, відповідач просить відмовити повністю у задоволенні позову.

Обставини справи.

19. 07 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс Вантаж Сервіс» та Державним підприємством Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» укладено Договір купівлі-продажу № 31/01/2020 (надалі Договір). За умовами цього Договору, Продавець зобов`язується організувати поставку і передати у власність Покупця щебінь гранітний та/або пісок із відсіву гранітного (відсів гранітний), а останній зобов`язується прийняти та оплатити її на умовах даного договору (п. 1.1. Договору).

20. Пунктом п. 5.1. Договору закріплено, що розрахунки Покупця з продавцем здійснюються таким чинок: Покупець здійснює передоплату в сумі відповідно до п. 4.2. цього договору на розрахунковий рахунок Продавця в безготівковій формі.

21. Чинний Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2020 року, а в частині матеріальних обов`язків Сторін до повного його виконання (п. 9.1 Договору). Якщо за 15 днів до закінчення терміну дії цього договору жодна зі сторін не заявила про розірвання його, цей Договір вважається пролонгованим на наступний рік за такими ж самими умовами (п. 9.4. Договору).

22. На виконання взятих на себе зобов`язань Позивач впродовж 2020 року здійснив 22 поставки продукції на загальну суму 2'061'114,00 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи, підписаними з обох сторін з проставленням печаток підприємств, видатковими накладними (т. 1, а.с. 17-38) та довіреностями на отримання товару. Також, Відповідачу поставлено 04.02.2021 продукцію згідно з видатковою накладною № 19 на суму 21'420,00 грн, яка підписана теж з обох сторін (т. 1, а.с. 206).

23. Свій обов`язок з оплати відповідач частково у загальному розмірі 1'876'763,00 грн, що підтверджується копією банківської виписки (т. 1, а.с. 210-252; т. 2 а.с. 1-72) та копіями платіжних доручень (т. 2, а.с. 86-103).

24. 03 грудня 2021 року Позивач супровідним листом надіслав Відповідачу два примірники акту звірки для підписання та повернення одного з підписом останнього. Також, 15.12.2021 Позивач звернувся до Відповідача з претензією про сплату боргу у загальному розмірі 205'771,00 грн. Належні Докази надіслання вказаних листів долучено до матеріалів справи. Відповіді позивач не отримав, доказів протилежного до матеріалів справи не долучено.

25. Для відновлення порушених прав та законних інтересів позивач звернувся до суду із дами позовом. Відповідач проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві.

Позиція суду.

26. Між сторонами у справі виникли зобов`язання на підставі Договору в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України. Згідно зі статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

27. Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

28. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

29. Розрахунки Покупця з Продавцем здійснюються таким чинок: Покупець здійснює передоплату в сумі відповідно до п. 4.2. цього договору на розрахунковий рахунок Продавця в безготівковій формі (п. 5.1. Договору).

30. Як з`ясовано судом у пунктах 19 та 21 даного рішення, спріний договір був укладений на термін до 31.12.2020, однак в подальшому, за відсутності заяви однієї із сторін про його розірвання, вказаний договір був пролонгований на наступний рік.

31. Так, на виконання взятих на себе зобов`язань позивач поставив, а відповідач отримав товар впродовж 2020 - 2021 років на загальну суму 2'082'534,00 грн, що підтверджується матеріалами справи (видатковими накладними, довіреностями та зареєстрованим податковими накладними, тощо). Кореспондуючий обов`язок з оплати відповідач виконав частково у розмірі 1'876'763,00 грн, що підтверджується матеріалами справи.

32. Таким чином, заперечення відповідача щодо неналежності наданих доказів в частині поставки від 04.02.2021 згідно з видатковою накладною № 19 є необґрунтованими, адже такий товар прийнято останнім, позивачем зареєстровано податкову накладну після виконання господарської операції та як з`ясовано судом, вказані дії вчинялись під час дії Договору купівлі-продажу № 31/01/2020 від 07.02.2020, який був пролонгованим на наступний 2021 рік.

33. Отже, розглянувши заявлені вимоги про стягнення 205'771,00 грн - основної заборгованості, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню.

34. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

35. Перевіривши здійснені позивачем розрахунки трьох відсотків річних та інфляційних втрат, судом з`ясовано, що такі здійснено частково невірно. Згідно з обставинами справи прострочення заборгованості виникло лише з 19.02.2020, а не 12.12.2017 як вказує позивач. Також, неправильним є спосіб нарахування, зокрема, неправильно нараховувати на загальну суму боргу, яка впродовж певного часу зростає, правильним є нарахування по кожній конкретній видатковій накладній та в порядку частково погашення такої. Таким чином, здійснивши власні розрахунки, визначаючи по кожній видатковій накладній періоди прострочення до повної їх оплати, суд зазначає, що правильним є нарахування інфляційних втрат у розмірі 40'906,20 грн та трьох відсотків річних у розмір 13'163,66 грн. Отже, в частині інфляційних втрат та трьох відсотків річних, задоволенню підлягають вищевказана сума, яка розрахована правильно, в іншій частині заявлені вимоги є безпідставними.

36. Аналогічну позицію зазначено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 02.10.2020 у справі № 911/19/19. Суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

37. Отже, розглянувши заявлені вимоги, суд дійшов висновку, що такі є частково обґрунтованими про, що вказано вище. В іншій частині заявлені вимоги є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають.

Судові витрати.

38. Пунктом 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача підлягає до стягнення 3'897,57 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

39. Разом з тим, суд роз`яснює позивачу, що надмірно сплачений судовий збір у розмірі 545,48 грн може бути повернуто останньому на підставі поданої заяви у порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 20, 73, 74, 76, 79, 129, 130, 165, 178 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» (79040, місто Львів, вулиця Городоцька, будинок 222; ідентифікаційний код 08006864) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Вантаж Сервіс» (81227, Львівська область, Львівський рпайон, село Вільховець, вулиця І. Франка, будинок 2А; ідентифікаційний код 41496477) 205'771,00 грн - основної заборгованості, 40'906,20 грн - інфляційних втрат, 13'163,66 грн - трьох відсотків річних та 3'897,57 грн відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 18.08.2022.

Суддя Трускавецький В.П.