ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

15.08.2022 Справа № 917/900/22

Суддя Господарського суду Полтавської області Іванко Л.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" у справі №917/900/22

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ"

до відповідача 1: Регіонального відділення фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях

відповідача 2: Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

про стягнення 2 537 522, 77 грн.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Регіонального відділення фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях, Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про стягнення 2 537 522, 77 грн. в якості компенсації понесених витрат (завданих збитків).

Разом з позовною заявою до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Регіональному відділенню фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях приймати рішення та вчиняти дії щодо передачі рухомого та нерухомого майна за переліком згідно додатку іншим особам у користування чи у власність.

Обгрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначив, що майно яке постраждало від обстрілів, та його стан на час подання позову - мають виключну доказову силу у позові про відшкодування Позивачу його витрат.

У разі вибуття майна з користування Позивача - буде втрачено можливість об`єктивного дослідження обставин у справі.

Оскільки, вже є рішення Полтавської обласної Ради про згоду прийняти у своє володіння майно, що наразі є у користуванні ТОВ «КРЕМЕНЧУЦЬКА ТЕЦ» та яке потребує відновлення після обстрілів. Зазначене є доказом того, що спірне майно готується Відповідачем 1 до відчуження.

Заявник вважає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам Позивача до ухвалення рішення в справі у вигляді можливого знищення доказової бази, зміни стану речей, що є предметом дослідження.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З огляду на положень статей 136, 137 ГПК України вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід ураховувати, що такі заходи не повинні блокувати господарську діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, які не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вживають. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із вартістю майна, на яке заявник вимагає накласти арешт, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення його законних вимог.

Недоведення заявником дійсної необхідності забезпечення позову, а також недотримання у разі застосування конкретних заходів забезпечення зазначених критеріїв співрозмірності та збалансованості інтересів сторін є підставою для відмови у задоволенні заяви учасника справи про забезпечення позову. Така ж правова позиція викладена у постанові КГС Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 910/8682/18.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Обраний заявником спосіб забезпечення позову шляхом заборони Регіональному відділенню фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях приймати рішення та вчиняти дії щодо передачі рухомого та нерухомого майна за переліком згідно додатку іншим особам у користування чи у власність не є адекватним і не відповідає вимогам, на забезпечення яких прохають їх вжити. Вжиття цих заходів забезпечення може призвести до порушення прав власника - Регіонального відділення фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях щодо володіння, користування, розпорядження належним йому майном, та до втручання в його господарську діяльність.

Ужиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати визначені законодавством повноваження.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява ТОВ "Кременчуцька ТЕЦ" про вжиття визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

До того ж, обраний спосіб забезпечення позову не співвідноситься з предметом позову, відсутній кокретний зв"язок між вказаними заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог. Так предметом спору є стягнення збитків, які виникли внаслідок пошкодження орендованого майна під час військових дій, а не визнання права власності на зазначене нерухоме майно і позов про визнання будь - якого права на нього у межах цієї справи не подавався.

За таких обставин, оскільки, заявником не доведено те, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 138-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ" про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в строки та порядку визначеному ст.ст. 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Іванко Л.А.