ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2022 Справа № 917/1421/21

Суддя Мацко О.С., розглянувши матеріали справи № 917/1421/21

за позовною заявою Приватного підприємства «Ватерпасбуд», 37700, Полтавська обл., смт. Оржиця, вул. Центральна, 21,

до Семенівської селищної ради, 38200, смт. Семенівка, вул. Незалежності, 44-а,

про стягнення 872 176,60 грн.,

Секретар судового засідання: Токар А.В.

Представники в засіданні 04.08.2022р.

від позивача: Кузь О.М.

від відповідача: Зайченко М..В.

Представники у засіданні 09.08.22р. - відсутні

Обставини справи: Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.09.2021 р. прийнято до розгляду позовну заяву Приватного підприємства «Ватерпасбуд» до Семенівської селищної ради про стягнення 872 176,60 грн. заборгованості за договором підряду № 302 від 13.04.2020 р. та відкрито провадження у справі № 917/1421/21.

Ухвалою від 21.12.2021 р. зупинено провадження та призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу.

26.05.2022 р. ухвалою суду поновлено провадження у справі. Ухвалою від 16.06.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

04.08.2022р. суд розпочав розгляд справи по суті та оголосив перерву в засіданні до 09.08.2022р., про що представники були повідомлені під розписку, їх явка в наступне засідання обов"язковою не визнавалася. У засідання 09.08.22р. представники не з"явилися, від позивача на адресу суду надійшли письмові пояснення стосовно, зокрема, непоширення на дані правовідносини, що склалися між сторонами договору підряду, приписів Закону України «Про державні закупівлі».

Судом при розгляді даної справи встановлено наступне:

13.04.2020р. між Криворудською сільською радою Семенівського району Полтавської області як Замовником, та позивачем ПП «Ватерпасбуд» як Підрядником було укладено договір підряду №302 на виконання капітального ремонту покрівлі над глядацьким залом та бібліотекою сільського будинку культури по вул.Централній,45 у с.Крива Руда, за умовами якого підрядник взяв на себе зобов`язання виконати вказані роботи відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації в обумовлений договором строк, а замовник надати будівельний майданчик, забезпечити своєчасне фінансування ремонту, прийняти закінчений об"єкт і повністю сплатити вартість виконанних робіт; роботи виконуються з матеріалів підрядника; забезпечення робіт обладнанням, апаратурою та інструментами також покладається на підрядника (п.1 догвоору).

Сторонами погоджено, що договірна ціна є динамічною, може уточнюватися з урахуванням обсягу виконання робіт та становить 10 000,00 грн. (п.2 договору). Оплата здійснюється згідно Актів виконаних робіт, проводиться у безготівковій формі на р/р підрядника після надання послуг відповідно до взятого бюджетного зобов`язання, остаточний розрахунок не пізніше 10 днів після повного закінчення капітального ремонту, з дня підписання акту прийому-здачі. Зобов"язання та відповідальність сторін врегулювані п.п.4,5 договору, термін дії договору п.9 (Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторнами та діє до 31.12.2020р., а вчастині грошових зобов`язань до повного їх виконання). Відповідно до п.10.11 договору, будь-які зміни і доповнення, додаткові угоди та додатки до договору є його невід"ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані сторонами або їх уповноваженими представниками.

Договір підписано представниками сторін, скріплено печатками (копія договору а.с. 6,8, том 1).

З матеріалів справи вбачається, що в процесі виконання ремонту було складено та підписано сторонами Акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2020р. на суму 10 000,00 грн. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2020р. на суму 10 000,00 грн. (а.с.67-72, том 1) та здійснено оплату вказаних робіт, що підтверджено обома сторонами спору.

Крім того, 02.09.2020р. було укладено додаткову угоду до Договору №302 від 13.04.2020р., якою суму договору було збільшено на 872 176,60 грн. В подальшому було складено та підписано Акт приймання будівельних робіт за жовтень 2020р. та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2020р. на вказану суму (а.с.15-25). Позивач наполягає на тому, що незважаючи на своєчасне виконання робіт, які були прийняті замовником без зауважень та надання гарантійного листа головою сільської ради про оплату, оплата за них проведена не була, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. У зв"язку з тим, що на момент звернення до суду Криворудська сільська рада, яка була замовником за договором, була припинена та відповідно до розпорядження КМУ №721-р від 12.06.2020р. «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Потавської області», Закону України «Про місцеве самовряування в Україні» приєднана до Семенівської селищної ради, яка стала її правонаступником, позивач визначив відповідачем саме Семенівську селищну раду.

Відповідач факту правонаступництва не заперечував. Однак, реагуючи на позов, зазначав, що у процесі приєднання Криворудської сільради було здійснено на виконання приписів законодавства інвентаризацію активів та пасивів, всіх прав та обов`язків Криворудської сільради та на підставі Передавального акту, затвердженого рішенням 2 сесії Семенівської селищної ради 8 скликання №146 від 20.02.2021р. передано до Семенівської селищної ради, в т.ч. і будівлю будинку культури 1970 р. побудови (інв.№10130024). Бланасова вартість будівлі на момент її передачі становила 0 (нуль) гривень, а кредиторська заборгованість відсутня, що унеможливлює її виплату. Крім того, відповідачем було з"ясовано, що у Криворудської сільської ради були відсутні бюджетні призначення для укладення Додаткової угоди від 02.09.2020р. до договору №302 від 13.04.2020р. та для фінансування оплати робіт за вказаною додатковою угодою, сама угода на реєстрацію до Управління казначейства не подавалася (листи Управління ДКС України у Семенівському районі Полтавської області від 19.03.21р. та від 26.01.2021р. а.с.24,25 том 1).

Крім того, як вказує відповідач, Криворудською сільською радою, в порушення Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку основних засобів державного сектору, затв.Наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015р. №11, не було збільшено балансову вартість основних засобів на суму , яка дорівнює вартості виконаних робіт з капітального ремонту та передано правонаступнику будівлю з балансовою вартістю 0 грн.

Датою набуття повноважень Семенівською сільською радою є 01.12.2020р. (рішення першої сесії Семенівської селищної ради восьмого скликання №1 від 01.12.2020р. «Про початок повноважень депутатів Сеенівської селищної ради», тож лист Криворудської сільської ради від 01.12.2020р. про підтвердження виконання позивачем робіт на суму 872 176,60 грн. та гарантування їх оплати у наступному році, на якиц посилається позивач у позові, не заслуговує на увагу.

Також позивачем разом з позовом було надано суду висновок судового експерта Маківського М.В. №31-21 від 31.05.2021р. (а.с.36-44, том 1). Як вбачається з висновку, експертиза проводилася за заявою позивача, досліджувалися фактично виконані роботи по капітальному ремонту покрівлі над глядацьким залом і бубліотекою вказаного клубу культури на вул.Центральна,45 в с.Крива Руда. У висновку вказано, що він підготовлений для подання до суду та експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України. Згідно даного висновку, перелік та обсяги фактично виконаних робіт за договором підряду №302 від 13.04.2020р. та додатковою угодою від 02.09.2020р. становлять: улаштуваня прокладної гідроізоляції в один шар - 729,4 м.2, улаштування ходових дощок 424 м., улаштування слухових вікон 1 шт., улаштування покрівель шатрових із металочерепиці 803 м.2, вогнезахист дерев"яних конструкцій балок, крокв, мауерлатів 5 м.2, вогнезахист дерев"яних конструкцій лат під покрівлю 840 м. Обсяги фактично виконаних робіт по капітальному ремонту покрівлі над глядацьким залом та бібліотекою сільського клубу культури за даною адресою відповідають обсягам робіт, включеним до Актів приймання-передачі виконнаних будівельних робіт №КБ-2В від 02.09.2020р. на суму 10 000,00 грн. та від 08.10.2020р. на суму 872 176,00 грн., підписаного замовником, підрядником та представником технічного нагляду.

У зв"язку з виникненням сумнівів щодо даного висновку, відповідач просив здійснити виклик у засідання експерта Маківського М.В. для отримання роз"яснення висновку, яке в подальшому, після призначення судом судової експертизи у даній справі, було знято з розгляду.

Перелік доказів, наданих позивачем у підтвердження позовних вимог: договір №302 від 13.04.2020р., акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2020р., довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2020р., додаткова угода від 02.09.2020р., дефектний акт, локальний кошторис, розрахунок загальновиробничих втрат до локального кошторису, висновок експерта №31-21 від 31.05.2021р., відповідь на претензію №149 вих.№050/03-33 від 01.12.2020р. і ін.

Перелік доказів, наданих відповідачем у заперечення проти позовних вимог: Рішення Семенівської селищної ради №1 від 01.12.2020р. та №146 від 12.02.2021р., передавальний акт Криворудської сільської ради, запит до УДКСУ України в Семенівському районі від 18.03.2021р., листи УДКСУ України в Семенівському районі від 26.01.2021р. та від 19.03.2021р.

Судом у справі призначалася судова будівельно-технічна експертиза та 02.05.2022р. надано висновок експерта №8 за результатами її проведення (арк.справи 218-241, том 1).

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Між позивачем та Криворудською сілською радою, правонаступником якої є відповідач, склалися правовідносини з договору підряду. Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з ч. 1 ст. 844 Цивільного Кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Частиною 1 статті 853 ЦК України визначено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділ, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізацію юридичних осіб майно, права та обов"язки переходять до правонастуників. Як уже зазначалося вище, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №721-р від 12.06.2020р. «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області», до складу території Семенівської селищної ради увійшла Криворудська сільська рада. На виконання вимог п.6-1 розділу 5 «Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до ст.ст.4,17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», рішенням першої сесії Семенівської селищної ради восьмого скликання від 18.12.2020р. утворено комісію з реорганізації та розпочато процес припинення юридичної особи Криворудської сільської ради Семенівського району Полтавської області шляхом приєднання до Семенівської селищної ради. Відповідно до пп.4 п.6-1 Розділу 5 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов"язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту.

Відповідно до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. Таким чином, позивач, стверджуючи про існування певної обставини, подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази. Про перевагу однієї позиції над іншою суд виносить власне рішення.

Верховний Суд у постановах від 02.10.2018 р. у справі № 910/18036/17 та від 23.10.2019 р. у справі № 917/1307/18 виклав правові висновки про наведений у статтях 2, 13 ГПК України принцип змагальності господарського судочинства, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Судом досліджено наявні у справі докази. Так, встановлено, що роботи на оспорювану суму передані замовнику підрядником за актом виконаних будівельних робіт за жовтень 2020р., який оформлений у встановленому порядку, має всі необхідні реквізити, містить посилання на договір №302 від 13.04.2020р. та додаткову угоду до нього №1 від 02.09.2020р., підписаний уповноваженими представнками сторін, скріплений печатками, а також підписаний та скріплений печаткою представника технічного нагляду інженера Сазонова В.І. Так само у встановленому порядку оформлена, підписана та скріплена печатками замовника та підрядника довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за вересень 2020р. на суму 872 176,60 грн. (а.с.9-14, том 1).

Як зазначалося вище, позивач надав суду разом з позовом висновок експертизи у підтвердження факту виконання робіт та їх вартості, зроблений на його замовлення. У зв"язку з запереченнями відповідача проти врахування вказаного висновку при розгляді справи, які суд визнав доречними, судом ухвалою від 21.12.2021р. у справі було призначено

будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1. Чи відповідає розроблена проектно-кошторисна документація по Капітальному ремонту покрівлі над глядацьким залом та бібліотекою сільського будинку культури по вул. Центральній, 45 у селі Крива Руда Семенівського району Полтавської області вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП тощо)? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?

2. Чи відповідають виконані будівельні роботи по Капітальному ремонту покрівлі над глядацьким залом та бібліотекою сільського будинку культури по вул. Центральній, 45 у селі Крива Руда Семенівського району Полтавської області проектній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП, стандартам, технічним умовам тощо)? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

3. Який перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт по всьому об`єкту будівництва Капітальному ремонту покрівлі над глядацьким залом та бібліотекою сільського будинку культури по вул. Центральній, 45 у селі Крива Руда Семенівського району Полтавської області?

4. Чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт по Капітальному ремонту покрівлі над глядацьким залом та бібліотекою сільського будинку культури по вул. Центральній, 45 у селі Крива Руда Семенівського району Полтавської області обсягам та вартості, визначеним проектно-кошторисною або звітною документацією?

5. Чи відповідає звітна документація (форми КБ-2в, КБ-3 тощо) по Капітальному ремонту покрівлі над глядацьким залом та бібліотекою сільського будинку культури по вул. Центральній, 45 у селі Крива Руда Семенівського району Полтавської області за порядком складання і наведеними розрахунками вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?

6. Чи відповідають обсяги фактично виконаних робіт по капітальному ремонту покрівлі над глядацьким залом та бібліотекою сільського будинку культури по вул. Центральній, 45 у селі Крива Руда Семенівського району Полтавської області обсягам робіт, включеним до Актів приймання передачі виконаних будівельних робіт №КБ-2в від 02.09.2020 на суму 10000 грн. та від 08.10.2020 на суму 872176 грн.

Проведення експертизи доручено Полтавському відділенню Харківського Науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Згідно поданого суду висновку експерта, обсяги робіт, які включені до актів приймання виконаних підрядних робіт форми №КБ-2В від 02.09.2020р. на суму 10 000,00 грн. та від 08.10.2020р. на суму 872 176,60 грн. по капітальному ремонту покрівлі над глядацьким залом та бібліотекою сільського будинку культури по вул.Центральній,45 с.Крива Руда відповідають фактично проведеним роботам.

При цьому експертом встановлено, що всупереч робочому проекту, в якому міститься конструктивне рішення по улаштуванню горищного перекриття, відповідно до якого після існуючих трьох шарів має йти ще три шари (параізоляція, базальтова вата Техноруф 45 та гідроізоляція), зафіксовано при дослідженні тільки 2 шари (без гідроізоляції). Однак, як вбачається з інших матеріалів справи та не спростовано відповідачем, вказані роботи (по влаштуванню третього шару гфдроізоляції) не були включені та актів виконаних робіт і не оплачувалися Замовником, тобто, вказаний недолік не вплинув на вартість робіт та суму позову.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про те, що позивачем доедено, а відповідачем не спростовано факту належного виконання умов договору підряду та додаткової угоди до нього позивачем. До того ж, відповідач не заперечував самого факту здійснення капітального ремонту та не висловлював зауважень стосовно його якості, крім питання відсутності третього шару гідроізоляції, що, як вбачається з інших матеріалів справи, не вплинуло на вартість підрядних робіт.

Заперечення відповідача зводилися до того, що Криворудська сільська рада не могла брати на себе зобов"язання за договором та додатковою угодою до нього, враховуючи приписи бюджетного законодавства. З цього приводу суду зазначає наступне:

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.07.2015 у справі № 6-301цс15 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 916/5073/15).

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Частиною 3 статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Судом встановлено, що договір №302 та додаткова угода до нього не є нікчемними в силу закону; доказів визнання додаткової угоди чи договору недійсними в судовому порядку відповідач не надав.

Так, згідно п. 4 ст.48 Бюджетного кодексу (в ред. на час укладення спірної додаткової угоди) зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

Вимоги фізичних і юридичних осіб щодо відшкодування збитків та/або шкоди за зобов`язаннями, взятими розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), стягуються з осіб, винних у взятті таких зобов`язань, у судовому порядку.

Суд зазначає, що згідно з приписами статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і, оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України), що регулюються актами цивільного законодавства України, то відсутність у відповідача необхідних коштів або взяття ним зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє його від обов`язку виконати свідомо взяте ним зобов`язання за договором (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018р. у справі №915/13/17). У цій же постанові Верховний Суд зазначив, що «...посилання судів попередніх інстанцій на ту обставину, що взяття бюджетною установою зобов"язання без встановлених бюджетних асигнувань є порушенням Бюджетного кодексу України, а тому виключає настання будь-яких наслідківза невиконання стороною таких зобов"язань є безпідставними і такими, що не узгоджуються з характером спірних правовідносин сторін, умовами договору і наведеними вище вимогами чинного законодавства, оскільки судами помилково ототожнено поняття «бюджетне зобов"язання» (пункт 7 статті 2 Бюджетного кодексу України) та «господарське зобов"язання» (частина 1 статті 173 ГК). ... Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судами як джерело права».

Суд також вважає доречним посилання позивача на те, що на момент укладення договору підряду №302 на правовідносини сторін не поширювалися вимоги Закону України «Про публічні закупівлі» з огляду на ст.2 Закону в ред.на 13.04.2020р., якою передбачалася сфера застосування Закону (до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень).

З 19.04.2020р. введена в дію нова редакція Закону, зокрема, статей 2 та 3 Закону України «Про публічні закупівлі», однак, зважаючи на те, що вказівка про зворотну дію закону в часі в новій редакції Закону відсутня, вона не поширювала свою дію на правовідносини сторін, що виникли раніше, до 19.04.2020р. (ст.58 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999р. №1-рп/99, згідно якого надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі чи іншому нормативно-правовому акті).

Недоліки у веденні бухгалтерського обліку сільської ради та передання правонаступнику нерухомого майна з балансовою вартістю 0 грн. також не можуть бути підставою для спростування правомірності позовних вимог.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про правомірність та обгрунтованість позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 13 082,65 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 14 000,00 грн. витрат на надання професійної правової допомоги. Так, в обгрунтування вимог у цій частині позивачем надано суду Договір про надання правової допомоги від 12.08.2021р. між позивачем та адвокатом Кузь Олександром Миколайовичем, предметом якого є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у справі про стягнення з Криворудської сілської ради та її правонаступників грошових коштів за договором підряду №302 від 13.04.2020р. та додаткової угоди від 02..09.2020р.; термін дії договору з моменту підписання до 31.12.2022р.; гонорар адвоката визначається обсягом виконаної роботи та погоджується сторонами окремо в додатках до договору та Актах виконанних робіт. Також суду надана довіреність адвоката від 27.04.2021р. зі строком дії до 31.12.2022р., попередній розрахунок вартості послуг та роботи адвоката з посиланням на договір про надання правової допомоги від 12.08.21р., згідно якого гонорар адвоката становить 14 000,00 грн., перелік послуг, що зобов`язується надати адвокат (додаток №1 до договору про надання правової допомоги), та Акт №1 наданих послуг від 04.08.2022р. (додаток №3 до договору про надання правової допомоги), згідно якого адвокат надав, а клієнт прийняв комплекс послуг на суму 14 000,00 грн., які відповідають умовам договору.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, як зазначено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд дійшов висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу пов`язані з розглядом цієї справи; їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вказаний розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу відповідає критеріям, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України. Відповідач ні у відзиві на позов, ні в подальшому при розгляді справи заперечень проти розміру судових витрат чи клопотань про їх зменшення не заявляв. Відтак, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.129,232-233,238-240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Семенівської селищної ради (38200, Полтавська область, Семенівський район, смт.Семенівка, вул.Незалежності,44А, ) на користь Приватного підприємства «Ватерпасбуд» (37700, Полтавська область, смт.Оржиця, вул.Центральна,21, ) 872 176.60 грн. заборгованості, 13 082,65 грн. судового збору, 14 000,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

3. Видати наказ після набрання законної сили рішенням.

Повне рішення складено 16.08.2022р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку та строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Суддя О.С. Мацко