ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. ОдесаСправа № 915/443/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: О.Ю. Аленіна, К.В. Богатиря,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Поліщука Юрія Аркадійовича

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2021 (суддя О.Г. Смородінова, м.Миколаїв, повний текст складено 07.06.2021)

у справі № 915/443/21

за позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль»

до Фізичної особи - підприємця Поліщука Юрія Аркадійовича

про стягнення 19 689,22 грн.,

В С Т А Н О В И В :

02.04.2021 Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» (надалі також - ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ») звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Поліщука Юрія Аркадійовича (надалі також - ФОП Поліщук Ю.А.), в якій просило:

-стягнути з Фізичної особи-підприємця Поліщука Юрія Аркадійовича основний борг за теплову енергію в сумі 14052,22 грн. на користь ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» на р/р НОМЕР_1 в АТ «Державний ощадний банк України», МФО 326461;

-стягнути з Фізичної особи-підприємця Поліщука Юрія Аркадійовича 475,04 грн. інфляційних втрат, 278,52 грн. - 3 % річних, 4883,45 грн. пені, 2270,00 грн. судового збору на користь ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» на р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Укргазбанк», МФО 320478.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої теплової енергії в гарячій воді за укладеним між сторонами договором про постачання теплової енергії в гарячій воді №3289 від 01.10.2012 на об`єкт відповідача (нежитлові приміщення офісу, розташовані за адресою: АДРЕСА_1), у зв`язку з чим у відповідача за період з листопада 2019 року по лютий 2021 року виникла заборгованість у заявленій позивачем сумі, на яку позивачем на підставі пункту 7.2.2. договору, статті 25 Закону України «Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» нараховано пеню у розмірі 1,0 % належної до сплати суми за кожен день прострочення, а також здійснено нарахування на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2021 відкрито провадження у справі № 915/443/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2021 позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Поліщука Юрія Аркадійовича на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська ТЕЦ» основний борг за теплову енергію в сумі 14052,22 грн., 475,04 грн. інфляційних втрат, 278,52 грн. 3 % річних, 164,34 грн. пені, а також 1725,93 грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 4719,11 грн. відмовлено.

Суд першої інстанції, встановивши наявність порушення зобов`язання відповідача щодо здійснення розрахунків за спірний період за спожиту теплову енергію у гарячій воді у спірній сумі за укладеним між сторонами договором №3289 від 01.10.2012, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення основного боргу та нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, господарський суд встановив вірність його обрахунку, у зв`язку з чим задовольнив позовні вимоги в цій частині у повному обсязі.

Стосовно заявленої позивачем до стягнення пені в розмірі 1,0 % належної до сплати суми за кожен день прострочення місцевий господарський суд, пославшись на частину другу статті 343 Господарського кодексу України, статтю 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», відповідно до яких розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, зазначив, що яким би способом не визначався в договорі розмір неустойки, він не може перевищувати той розмір, який встановлений законом як граничний. Здійснивши перерахунок розміру пені, виходячи із подвійної облікової ставки Національного банку України, суд визначив розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача, у сумі 164,34 грн., з огляду на що відмовив у стягненні з відповідача пені в сумі 4719,11 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, 11.02.2022 Фізична особа - підприємець Поліщук Юрій Аркадійович звернувся безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не були враховані всі обставини та докази, що мають істотне значення для вирішення спору по суті, просив рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2021 у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник послався на те, що він є єдиним власником квартир та нежитлового приміщення в окремому флігелі будинку, розташованого за адресою: м.Миколаїв, вул. Адміральська, буд.16. При цьому договір про постачання теплової енергії в гарячій воді №3289 від 01.10.2012 за означеною адресою виконувався обома сторонами до 22.10.2019, але з цієї дати скаржник фактично відключений від системи теплопостачання в результаті аварійної ситуації, що сталася, та не споживає послугу теплопостачання, про що позивач неодноразово повідомлявся.

Разом з тим, як зазначив апелянт, на момент аварійного відключення від системи теплопостачання він вже розпочав процедуру відключення від мережі централізованого опалення. Для цього він звернувся із відповідним зверненням до постійно діючої комісії адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП, якою було рекомендовано відключення окремої будівлі, що складається із квартир АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_7, АДРЕСА_8, АДРЕСА_9, АДРЕСА_10 та нежитлового приміщення у житловому будинку АДРЕСА_1 та влаштування в ньому автономного опалення, про що Поліщуку Ю.А. видано виписку з протоколу №1 засідання комісії від 26.09.2019. Вказана виписка з протоколу була єдиним документом, що в рамках своїх повноважень могла видати вказана комісія, оскільки орган, передбачений Порядком відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26.07.2019, був створений лише 20.02.2021.

За наведених обставин скаржник зазначив, що позивачем здійснювалося нарахування за послуги, які фактично не були спожиті відповідачем з огляду на відключення квартир та нежитлового приміщення у будинку АДРЕСА_1 від системи теплопостачання, що підтверджується актом від 22.10.2019 та вбачається із фото.

При цьому апелянт наголосив на тому, що згідно із положеннями статей 2, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок забезпечення своєчасності і безперервності надання комунальної послуги покладається саме на виконавця цієї послуги (у цьому спорі - на позивача), і саме він зобов`язаний вживати заходи до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством. В той же час, відповідно до приписів пункту 5 частини першої статті 7 означеного Закону споживач має право на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості.

Крім того, скаржник вказав про те, що з моменту аварійного відключення від системи теплопостачання він не отримував жодних актів, рахунків або претензій з вимогою про оплату послуг теплопостачання, а наявні в матеріалах справи реєстри лише доводять факт направлення актів та рахунків, але не підтверджують їх отримання.

На підтвердження наведених обставин скаржником до апеляційної скарги долучено наступні докази (в копіях):

-довідку ТОВ «ЖЕК «Забота» №48 від 22.10.2019;

-інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №297823529 від 03.02.2022;

-листи ТОВ «ЖЕК «Забота» №369 від 22.10.2019, №369/1 від 22.10.2019, №153 від 12.10.2020, №154 від 12.10.2020;

-акт про відокремлення від мереж централізованого опалення від 22.10.2019;

-фото з місця від`єднання будинку АДРЕСА_1 від системи теплопостачання;

-лист скаржника від 11.12.2019 на адресу ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль»;

-виписку з протоколу №1 від 26.09.2019 (лист від 10.10.2019);

-лист Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №П-9634 від 15.11.2019;

-лист ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» №П-04-11/290 від 16.01.2020;

-лист Адміністрації центрального району Миколаївської міської ради №П-659 від 19.08.2020;

-наказ директора Департаменту житлово-комунальних послуг Миколаївської міської ради №57 від 20.02.2021.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, яке мотивоване тим, що йому не було відомо про розгляд справи № 915/443/21, він не був присутнім на засіданнях та не отримував будь-яких повідомлень з суду або від позивача, що підтверджується матеріалами справи та безпосередньо рішенням суду. Лише у грудні 2021 скаржнику стало відомо про відкрите виконавче провадження №67396774 з виконання оскаржуваного рішення суду. Представник апелянта ознайомилась з матеріалами справи (у тому числі з оскаржуваним рішенням суду) 24.01.2022, про що наявна відповідна відмітка в матеріалах справи, а 11.02.2022 була подана апеляційна скарга.

Крім того, скаржником заявлено клопотання про виклик в якості свідка у справі №915/443/21 ОСОБА_1 . В обґрунтування клопотання про виклик свідка скаржник послався на те, що аварійне відключення будинку скаржника від системи теплопостачання здійснило ТОВ «ЖЕК «Забота», що підтверджується підписом його головного інженера Дон Володимира Анатолійовича. Аналогічно, на нарядах про пуск тепла (а.с. 17, 18) наявний підпис саме ОСОБА_1 . Вказана особа була присутня при аварійному відключенні будинку від системи теплопостачання та, як представник виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, знає про стан системи теплопостачання на конкретному відрізку тепломережі.

Також в апеляційній скарзі апелянт просив стягнути з ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ»» витрати на правову допомогу у розмірі 13750,00 грн.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2022 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі головуючого судді Л.В. Лавриненко, суддів О.Ю. Аленіна, ОСОБА_2.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 матеріали справи № 915/443/21 витребувано з Господарського суду Миколаївської області; відкладено вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Поліщука Юрія Аркадійовича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2021 до надходження матеріалів справи № 915/443/21.

28.02.2022 матеріали справи № 915/443/21 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

У зв`язку із звільненням судді зі складу колегії суддів ОСОБА_2 у відставку з посади судді Південно-західного апеляційного господарського суду відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 17.02.2022 №140/0/15-22 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Південно-західного апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» та наказу в.о. голови суду С.І. Колоколова від 18.02.2022 №47-к «Про відрахування зі штату суду судді ОСОБА_2», а також перебуванням головуючого судді Л.В. Лавриненко у відпустці, за розпорядженням керівника апарату суду № 494 від 24.05.2022 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 915/443/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2022 для розгляду справи № 915/443/21 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів О.Ю. Аленіна, К.В. Богатиря.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 справу № 915/443/21 прийнято до провадження у новому складі колегії суддів: головуючий суддя Л.В. Поліщук, судді: О.Ю. Аленін, К.В. Богатир. Поновлено Фізичній особі - підприємцю Поліщуку Юрію Аркадійовичу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2021 у справі № 915/443/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Поліщука Юрія Аркадійовича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2021 у справі № 915/443/21. Розгляд апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Поліщука Юрія Аркадійовича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2021 у справі № 915/443/21 постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено учасникам справи строк до 20.06.2022 включно для подання відзиву на апеляційну скаргу. Роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду. Зупинено дію рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2021 у справі № 915/443/21. Відмовлено у задоволенні клопотання Фізичної особи - підприємця Поліщука Юрія Аркадійовича про виклик свідка.

В межах встановленого ухвалою суду від 31.05.2022 строку від ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 577/22/Д2 від 16.06.2022) з доказами його направлення на адресу скаржника. У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2021 у справі №915/443/21 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що: фактичним доказом постачання теплової енергії на об`єкт споживача є наряд на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону; самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання; відповідач не надав у відповідності з вимогами чинного законодавства дозвіл (акт) міжвідомчої комісії, технічні умови відповідних організацій відокремлення від мереж централізованого теплопостачання, тоді як єдиною підставою для припинення відповідних нарахувань є акт про відключення нежитлового приміщення від внутрішньобудинових мереж ЦО і ГВП, затверджений рішенням комісії.

Щодо наданих скаржником додаткових доказів колегія суддів зазначає, що частиною третьою статті 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як «винятковість випадку» та «причини, що об`єктивно не залежать від особи», і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою). Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №09/722/14.

Відповідно до висновку щодо застосування приписів статей 80, 269 Господарського процесуального кодексу України, викладеного Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17 та від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному разі - позивача).

Як на причину неподання доказів до суду першої інстанції скаржник послався на те, що він не приймав участі у розгляді справи та не мав можливості надати свої заперечення на позов.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів встановила, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2021, якою було відкрито провадження у справі №915/443/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також встановлено відповідачу строк у 15 днів від дня отримання даної ухвали для надання відзиву на позов з доданням до нього доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, направлено ФОП Поліщуку Ю.А. за адресою: АДРЕСА_2 , тобто за адресою, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак вказана ухвала суду була повернута оператором поштового зв`язку за зворотною адресою з довідкою: «за закінченням терміну зберігання».

Місцевий господарський суд, пославшись на приписи статті 11 Господарського процесуального кодексу України (стосовно того, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону)), пункту 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України (днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси), дійшов висновку, що днем вручення копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2021 у справі № 915/443/21 Фізичній особі-підприємцю Поліщуку Юрію Аркадійовичу є 13.05.2021 (тобто дата проставлення штампу оператора поштового зв`язку на довідці про повернення поштового відправлення).

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Частиною шостою статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на зазначений перелік обставин, не можна стверджувати, що судове рішення - ухвала місцевого суду від 07.04.2022 була вручена скаржнику з визначенням дня вручення судового рішення, оскільки надіслана ухвала була повернута «за закінченням терміну зберігання», що не підтверджує жодної з обставин, передбачених частиною шостою статті 242 Господарського процесуального кодексу України. Повернення із вказаної причини не свідчить ні про відмову сторони від одержання відправлення, ні про її незнаходження за адресою, повідомленою суду. Подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові 12.12.2018 у справі №752/11896/17-ц за фактичних обставин повернення судової повістки «за закінченням терміну зберігання».

Зазначення оператором поштового зв`язку такої причини повернення рекомендованого листа як «за закінченням терміну зберігання» за своїм сутнісним змістом не є причиною невручення, а є причиною повернення.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обов`язок доведення обставин справи належними та допустимими доказами покладається на сторони.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є одними з основних засад судочинства, закріпленими у статті 124 Конституції України, статтях 2, 7, 13, 14 Господарського процесуального кодексу України. Принцип диспозитивності передбачає, зокрема, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи та в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих сторонами.

Натомість суд першої інстанції наведеного не врахував, розглянув справу без дотримання вимог господарського процесуального законодавства щодо належного повідомлення учасника справи - відповідача, не забезпечив останньому можливості реалізувати надані йому законом права, передбачені статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, подавати докази, заяви та клопотання, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Судова колегія вважає, що необізнаність відповідача про розгляд судом першої інстанції даної справи є винятковим випадком неможливості подання зазначених доказів до суду першої інстанції у строк, встановлений частиною третьою статті 80 Господарського процесуального кодексу України, з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на те, що відповідач не був повідомлений про існування судового провадження щодо нього, що позбавило його права надати відзив на позов разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, колегія суддів дійшла висновку, що наведені відповідачем причини неможливості подання вищевказаних документів до суду першої інстанції є обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами справи, а тому з метою недопущення порушень процесуальних прав відповідача у даній справі додані до апеляційної скарги докази приймаються колегією суддів до розгляду.

Копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 про відкриття апеляційного провадження у справі була направлена Фізичній особі - підприємцю Поліщуку Юрію Аркадійовичу на адресу для листування, зазначеною ним в апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_3 , проте вказане поштове відправлення повернуто оператором поштового зв`язку з довідкою «адресат відсутній за вказаною адресою», що з огляду на приписи пункту 4 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що копію ухвали суду апеляційної інстанції від 31.05.2022 скаржнику вручено 16.06.2022 (день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування).

Також копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 про відкриття апеляційного провадження у справі була направлена Фізичній особі - підприємцю Поліщуку Юрію Аркадійовичу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_12, проте вказане поштове відправлення повернуто оператором поштового зв`язку з довідкою «адресат відсутній за вказаною адресою», що з огляду на приписи пункту 4 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що копію ухвали суду апеляційної інстанції від 31.05.2022 скаржнику вручено 03.08.2022 (день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування).

05.08.2022 через підсистему «Електронний суд» від представника скаржника надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, в якій представник Недибалюк О.Г. просила надати доступ до електронної справи, яка була задоволена.

З урахуванням перебування головуючого судді Л.В. Поліщук у щорічній відпустці, розгляд апеляційної скарги здійснювався колегією суддів у розумний строк.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

01.10.2012 між Публічним акціонерним товариством «Миколаївська ТЕЦ» (енергопостачальною організацією) та Фізичною особою - підприємцем Поліщуком Юрієм Аркадійовичем (споживачем) укладено договір № 3289 про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі - договір), відповідно до пункту 1 якого енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно із пунктом 1.1. статуту Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» останнє є юридичною особою із новим найменуванням у результаті проведення державної реєстрації змін до статуту у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 №514-VI.

Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» є новим найменуванням Публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль», яке було новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль», створеного відповідно до наказу Міністерства палива і енергетики України від 28.11.2001 № 599 шляхом перетворення Державного підприємства «Миколаївська теплоелектроцентраль» у відкрите акціонерне товариство в порядку, передбаченому Указом Президента України від 15.06.1993 № 210 «Про корпоратизацію підприємств» (пункт п. 1.2 статуту Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль»).

Відповідно до умов договору від 01.10.2012 №3289:

-теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гаряче водопостачання - протягом року; технологічні потреби; кондиціювання повітря (пункт 2.1.);

-до обов`язків енергопостачальної організації належить забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах згідно з договором (пункт 4.2.1);

-розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться по тарифах, встановлених ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» в грошовій формі, або по узгодженню сторін іншими, не забороненими діючим законодавством, засобами (пункт 6.1);

-розрахунковим періодом є календарний місяць (пункт 6.2);

-споживач за 20 днів до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця (пункт 6.3);

-споживачу щомісяця направляється акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді (за формою додатка № 3) за попередній місяць. Споживач зобов`язаний протягом п`яти календарних днів підписати зазначений акт і один екземпляр направити на адресу енергопостачальної організації. У випадку відсутності протягом п`яти днів мотивованої відмови від підписання або неповернення підписаного екземпляра енергопостачальній організації, акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді вважається прийнятим споживачем (пункт 6.6);

-споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію у вигляді пені в розмірі 1,0 % належної до сплати суми за кожен день прострочення, на підставі положень Закону України від 20.05.99 № 686-ХІV (п. 7.2.2);

-цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.10.2013 (пункт 9.1);

-договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (пункт 9.4).

Наведений договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

У додатку 1 до договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2022 №3289 вказано об`єкт теплоспоживання, а саме: АДРЕСА_1, а в додатку 1/1 до зазначеного договору сторони узгодили обсяги постачання теплової енергії в гарячій воді для теплопостачання будинку по АДРЕСА_1 (офіс).

Матеріалами справи підтверджується, що початок і закінчення опалювального періоду 2019-2020 років та початок опалювального періоду 2020-2021 років у житловому фонді та на інших об`єктах м. Миколаєва визначалися рішеннями Виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 1161 від 30.10.2019, № 314 від 08.04.2020, № 1087 від 04.11.2020, згідно із якими опалювальний період 2019 - 2020 рр. тривав з 31.10.2019 по 08.04.2020, а опалювальний період 2020 2021 рр. розпочався з 06.11.2020.

При цьому постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1723 від 10.12.2018, № 84 від 14.01.2020, №642 від 17.03.2020, № 2252 від 30.11.2020 встановлювалися тарифи на теплову енергію Приватному акціонерному товариству «Миколаївська теплоелектроцентраль».

ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» протягом опалювальних сезонів 2019 - 2021 років відпускало теплову енергію в гарячій воді з метою теплозабезпечення приміщення офісу, яке знаходиться за адресою: вул. Адміральська, 16 (відповідно до додатку 1/1 договору), що підтверджується нарядами на підключення мереж опалення: №5000.679 від 04.11.2019, №5000.679 від 16.11.2020.

На виконання умов договору № 3289 від 01.10.2012 позивач поставив відповідачу, а останній прийняв у період з 01.11.2019 по 30.04.2020 та з 01.11.2020 по 28.02.2021 теплову енергію в гарячій воді на загальну суму 14052,22 грн, що підтверджується актами передачі теплової енергії у гарячій воді № 3289 від 30.11.2019 (за листопад 2019 року) на суму 822,84 грн; № 3289 від 31.12.2019 (за грудень 2019 року) на суму 1274,71 грн; №3289 від 31.01.2020 (за січень 2020 року) на суму 1853,20 грн; № 3289 від 29.02.2020 (за лютий 2020 року) на суму 1787,38 грн; № 3289 від 31.03.2020 (за березень 2020 року) на суму 1260,54 грн; № 3289 від 30.04.2020 (за квітень 2020 року) на суму 314,09 грн.; № 3289 від 30.11.2020 (за листопад 2020 року) на суму 612,14 грн; № 3289 від 31.12.2020 (за грудень 2020 року) на суму 1944,41 грн; № 3289 від 31.01.2021 (за січень 2021 року) на суму 2142,97 грн; № 3289 від 28.02.2021 (за лютий 2021 року) на суму 2039,94 грн.; рахунками на оплату № 3289 за теплову енергію, спожиту за період з 01.11.2019 по 30.11.2019 на суму 822,84 грн; № 3289 за теплову енергію, спожиту за період з 01.12.2019 по 31.12.2019 на суму 1274,71 грн; №3289 за теплову енергію, спожиту за період з 01.01.2020 по 30.01.2020 на суму 1853,20 грн; № 3289 за теплову енергію, спожиту за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 на суму 1787,38 грн; № 3289 за теплову енергію, спожиту за період з 01.03.2020 по 31.03.2020 на суму 1260,54 грн; № 3289 за теплову енергію, спожиту за період з 01.04.2020 по 30.04.2020 на суму 314,09 грн; № 3289 за теплову енергію, спожиту за період з 01.11.2020 по 30.11.2020 на суму 612,14 грн; № 3289 за теплову енергію, спожиту за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 на суму 1944,41 грн; №3289 за теплову енергію, спожиту за період з 01.01.2021 по 30.01.2021 на суму 2142,97 грн; № 3289 за теплову енергію, спожиту за період з 01.02.2021 по 28.02.2021 на суму 2039,94 грн.

Вищенаведені акти та рахунки за спірний період, як і обумовлено умовами договору, позивач скеровував відповідачу, про що свідчать реєстри відправки споживачу зазначених документів.

Фізична особа - підприємець Поліщук Юрій Аркадійович направлені на його адресу акти приймання-передачі теплової енергії енергопостачальній організації не повертав, обґрунтованої відмови від підписання зазначених актів не надавав, а відтак, останні вважаються прийнятими відповідачем, а обсяги поставленої теплової енергії - узгодженими.

Крім того, з метою досудового врегулювання спору, позивач скеровував на адресу відповідача претензію № 144-Ю від 20.07.2020 з вимогою погасити наявну заборгованість.

Посилання скаржника на неотримання ним актів, рахунків та претензії, як на підставу відсутності у нього обов`язку сплатити заборгованість, судовою колегією відхиляються, оскільки направлення вказаних документів на дійсну адресу відповідача є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених документів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку - позивача.

Несплата відповідачем заборгованості за поставлену теплову енергію стала підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідач, заперечуючи проти стягнення з нього заборгованості, вказав про відсутність фактичного споживання послуг теплопостачання, посилаючись на аварійне відключення об`єкту від системи теплопостачання з 22.10.2019.

Колегія суддів, дослідивши долучені відповідачем до апеляційної скарги докази, встановила наступне.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, Поліщук Юрій Аркадійович є єдиним власником квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 та нежитлових приміщень офісу у житловому будинку АДРЕСА_1 .

26.09.2019 постійно діюча міжвідомча комісія з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від мереж ЦО і ГВП, затвердженою розпорядженням голови адміністрації Центрального району №77-р від 13.11.2017, за результатами розгляду звернення Поліщука Ю. рекомендувала відключення квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 та нежитлового приміщення у житловому будинку АДРЕСА_1 та влаштування в них автономного опалення, про що свідчить наявна в матеріалах справи виписка з протоколу №1 засідання комісії від 26.09.2019.

22.10.2019 представником виконавця робіт з обслуговування внутрішьобудинкових систем теплопостачання - головним інженером ТОВ «ЖЕК «Забота» ОСОБА_1 та власником квартир та нежитлового приміщення Поліщуком Юрієм Аркадійовичем складено акт про відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (включаючи квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 та нежитлове приміщення).

Також 22.10.2019 головним інженером ТОВ «ЖЕК «Забота» ОСОБА_1 видано довідку №48 про те, що об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , включає в себе нежитлове приміщення АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , є відокремленою спорудою, що відключена (відокремлена) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Листом від 15.11.2019 №П-9634 Виконавчий комітет Миколаївської міської ради повідомив Поліщука Ю. про результати розгляду його звернення щодо погодження відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та влаштування автономної системи опалення квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , нежитлового приміщення в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаним листом виконавчий комітет проінформував Поліщука Ю. про те, що постійно діючою міжвідомчою комісією адміністрації Центрального району рекомендовано відключення означених квартир та нежитлового приміщення в будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; рішення комісії оформлено випискою з протоколу №1 від 26.09.2019. Також у вказаному листі зазначено, що виконання робіт здійснюється відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 №169 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.08.2019 за № 982/33953, чинного з 17.09.2019).

11.12.2019 Поліщук Ю.А. звернувся до ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» із заявою, в якій повідомив про те, що йому на праві приватної власності належать квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 та нежитлове приміщення в житловому будинку АДРЕСА_1 , та просив погодити відключення від мереж ЦО та ГВП зазначених вище квартир та нежитлового приміщення в цілому житловому будинку, а також закрити особові рахунки. Також Поліщук Ю.А. зазначив, що дані квартири розташовані в двоповерховому окремо стоячому флігелі. Крім того, як зазначено у цій заяві, рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради та виписка з протоколу, надана адміністрацією Центрального району, додаються.

Листом від 16.01.2020 №П-04-11/290 ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» повідомило Поліщука Ю.А. щодо розгляду його заяви (вх.№П-290 від 16.12.2019) про відключення квартир АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9, АДРЕСА_10 та нежитлового приміщення АДРЕСА_11 , від мережі централізованого опалення, зазначивши, що серед наданих документів є виписка з протоколу №1 від 26.09.2021, однак рішення органу місцевого самоврядування на розгляд ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» не надано; для можливості видачі технічних умов та здійснення відключення від мереж централізованого опалення необхідно надати копію рішення органу місцевого самоврядування щодо погодження такого відключення.

Як зазначає скаржник, вказана виписка була єдиним документом, який в рамках своїх повноважень могла видати комісія, оскільки орган, передбачений Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, ще не був сформований Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради.

Так, листом від 19.08.2020 №П-659 адміністрація Центрального району Миколаївської міської ради повідомила Поліщука Ю. , що наразі підготовлено проект рішення виконавчого комітету «Про визначення органу місцевого самоврядування, який уповноважується розглядати звернення та приймати рішення щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води»; після прийняття рішення Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради вживатимуться відповідні дії.

З метою врегулювання питання надання дозволів на від`єднання від систем (мереж) центрального опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води та влаштування індивідуальних (автономних) систем теплопостачання у приміщеннях житлових будинків у місті Миколаєві, на виконання наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №169 від 26.07.2019 «Про затвердження Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», наказом заступника міського голови - директора департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради від 20.02.2021 №57 створено постійно діючу комісію з розгляду питань, пов`язаних з відключенням споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води у м. Миколаєві (далі - Комісія) та затверджено її склад (додаток 1).

Крім того, в матеріалах справи наявні листи виконавчого директора ТОВ «ЖЕК «Забота» ОСОБА_1 від 22.10.2019 №369 та №369/1, від 12.10.2020 №153 та №154, адресовані ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ», відповідно до яких ТОВ «ЖЕК «Забота», посилаючись на відключення від центрального опалення в тепловій камері квартир АДРЕСА_4, АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_7 , НОМЕР_8, АДРЕСА_9, АДРЕСА_10 та нежитлового приміщення, розташованих у двоповерховому окремо стоячому житловому будинку по АДРЕСА_1 , які належать одному власнику, просило не подавати теплоносій і не нараховувати оплату. Доказів направлення вказаних листів матеріали справи не містять.

З огляду на встановлені обставини колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочин.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

За умовами частини першої статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено, що підставою виникнення зобов`язання відповідача з оплати теплової енергії є договір про постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.10.2012 №3289.

Цей договір наразі не є розірваним, він є пролонгованим і чинним, отже, обов`язковим до виконання.

Відповідно до частин першої - третьої статті 275 Господарського кодексу України (в редакції, що була чинною станом на дату укладення між сторонами договору) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Згідно із частинами шостою та сьомою статті 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Закон України «Про теплопостачання» визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

У статті 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено такі терміни, що вживаються у цьому Законі:

споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору;

теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;

теплоносій - рідка або газоподібна речовина, що циркулює у трубах або каналах і передає теплову енергію в системах теплопостачання, опалення, вентиляції та технологічних установках.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону України «Про теплопостачання» теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі.

При цьому частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» також передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно із частиною четвертою статті 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом.

Відповідно до частини шостої статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

За змістом пункту 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007, споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, з урахуванням встановлених обставин справи та приписів чинного законодавства, відповідач зобов`язаний був оплатити вартість поставленої теплової енергії за період з листопада 2019 року по лютий 2021 року, чого ним виконано не було, що призвело до порушення останнім виконання договірних зобов`язань.

Доказів погашення заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 14052,22грн. відповідачем суду не надано.

Колегія суддів критично оцінює доводи відповідача про те, що споживання теплової енергії у приміщенні офісу, яке знаходиться у будинку АДРЕСА_1, фактично не здійснювалось, оскільки вказаний будинок був відключений ТОВ «ЖЕК «Забота» від мережі централізованого опалення шляхом видимого розриву, з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила № 630), які були чинними на момент виникнення спірних відносин у даній справі.

Пунктом 24 Правил №630 передбачалось, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до пункту 25 Правил №630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно з пунктом 26 Правил № 630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

17.09.2019 набув чинності наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 26.07.2019 № 169, яким затверджено новий Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (далі - Порядок).

Цей Порядок розроблений на виконання вимог пункту 6 частини другої статті 4 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» та передбачає відключення від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води не лише власників будинків, а й власників окремих квартир і нежитлових приміщень у випадках, передбачених означеним Законом.

За змістом пункту 4 розділу І Порядку (тут і надалі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) орган місцевого самоврядування створює своїм рішенням та затверджує склад постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (далі - Комісія) згідно з додатком 1 до цього Порядку. Комісія є консультативно-дорадчим органом органу місцевого самоврядування, основним завданням якого є розгляд питань щодо відключення споживачів від ЦО та/або ГВП. Рішення Комісії оформлюється протоколом протягом п`яти робочих днів із дня проведення засідання Комісії та має рекомендаційний характер.

У цій справі колегією суддів встановлено, що Поліщук Ю.А. є єдиним власником квартир АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_7, АДРЕСА_8, АДРЕСА_9, АДРЕСА_10 та нежитлових приміщень офісу у житловому будинку АДРЕСА_1 у м.Миколаєві. Також, згідно із довідкою головного інженера ТОВ «ЖЕК «Забота» ОСОБА_1 від 22.10.2019 №48, об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1, включає в себе нежитлове приміщення АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_7, АДРЕСА_9, АДРЕСА_10, є відокремленою спорудою. Крім того, Поліщук Ю.А. звертався до ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» із заявою про погодження відключення від мереж ЦО та ГВП зазначених вище квартир та нежитлового приміщення в цілому житловому будинку. Тому при розгляді питання щодо дотримання процедури відключення відповідача від ЦО та ГВП слід застосовувати норми Порядку, які регулюють процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків від ЦО та/або ГВП (розділ ІІ Порядку).

Рішення щодо відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, від ЦО та/або ГВП приймається органом місцевого самоврядування відповідно до законодавства за письмовою заявою власника (співвласників) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії (пункт 1 розділу ІІ Порядку).

Розділом ІІ Порядку передбачено, що:

-власник (співвласники) будівлі, в тому числі житлового будинку, подає (подають) до органу місцевого самоврядування заяву про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП, яка складається в довільній формі, із зазначенням причини відключення, а також інформацію про намір влаштування в будівлі систем індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання). Для багатоквартирного будинку до заяви додатково додається протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку (витяг із протоколу) про ухвалене співвласниками рішення про відключення будинку від ЦО та/або ГВП та зазначаються особи, уповноважені представляти інтереси співвласників у вирішенні питань щодо відключення багатоквартирного будинку (пункт 3);

-орган місцевого самоврядування відповідно до законодавства розглядає подані документи за наявності затвердженої ним схеми теплопостачання відповідного населеного пункту (пункт 4);

-заява про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП передається на розгляд Комісії (пункт 5);

-комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП за участю заявника чи його уповноваженого представника (пункт 6);

-комісія приймає рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП та надає пропозиції щодо типу системи індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання), яку можна встановити в будівлі після відключення. Під час прийняття рішення Комісія враховує технічні можливості наявних мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання населеного пункту чи окремого кварталу (мікрорайону) щодо забезпечення живлення запропонованої власником (співвласниками) будівлі системи, та за потреби надає пропозиції органу місцевого самоврядування щодо збільшення потужностей, а також заміни систем внутрішньоквартальних, магістральних мереж електро-, газо-, водо-, теплопостачання, потрібних для встановлення в будівлі системи індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) та пропозиції щодо фінансування таких заходів. Комісія передає рішення до органу місцевого самоврядування протягом п`яти робочих днів із дня його прийняття. Копія рішення Комісії надається заявникові (пункт 7).

-орган місцевого самоврядування на найближчому засіданні за участі заявника чи його уповноваженого представника приймає відповідно до законодавства рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП з урахуванням рекомендацій Комісії. Копія рішення органу місцевого самоврядування надається заявникові (пункт 8);

-для відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, власник (співвласники) забезпечує розроблення проєкту відключення будівлі від ЦО та/або ГВП, який має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил, і проєкту системи індивідуального чи автономного теплопостачання будівлі, який розробляється з урахуванням схеми теплопостачання населеного пункту та має відповідати вимогам чинних державних будівельних норм та правил (пункт 9);

-відключення будівлі від ЦО та/або ГВП здійснюється виконавцем відповідної комунальної послуги, або оператором зовнішніх інженерних мереж, якщо він не є виконавцем комунальної послуги, або залученим власником (співвласниками) суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством, мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, в присутності виконавця відповідної комунальної послуги після отримання рішення органу місцевого самоврядування, що дозволяє відключення такої будівлі (пункт 10);

-після виконання робіт із відключення будівлі від ЦО та/або ГВП складається акт про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від зовнішніх інженерних систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання)/постачання гарячої води (додаток 2) - по одному примірнику для власника/представника співвласників та кожного виконавця відповідної комунальної послуги, а також для оператора зовнішніх інженерних мереж або іншого суб`єкта господарювання (у разі їх залучення відповідно до пункту 10 цього розділу). Такий акт підписується усіма присутніми під час відключення сторонами: власником/представником співвласників та кожним виконавцем відповідної комунальної послуги, а також оператором зовнішніх інженерних мереж або іншим суб`єктом господарювання (у разі їх залучення). Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника (співвласників) про перегляд умов або розірвання договору про надання відповідної комунальної послуги (пункт 12).

Аналізуючи наведені вище норми права колегія суддів зауважує, що чинним законодавством України встановлено чіткий порядок відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків від ЦО та/або ГВП, який передбачає виконання низки проектно-технічних дій та отримання рішення щодо відключення, яке приймається органом місцевого самоврядування за письмовою заявою власника (співвласника), а не постійно діючою комісією, яка віднині, на відміну від Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005, який втратив чинність 17.09.2019, є лише консультативно-дорадчим органом.

В той же час, матеріали справи свідчать про те, що скаржник не дотримався встановленого чинним законодавством Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, оскільки таке відключення відбулось за відсутності відповідних проєктів та рішення органу місцевого самоврядування, що дозволяє відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, від ЦО та/або ГВП, а наявне в матеріалах справи рішення постійно діючої міжвідомчої комісії від 26.09.2019, оформлене протоколом засідання комісії №1, носить рекомендаційний характер про відключення квартир АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_7, АДРЕСА_8, АДРЕСА_9, АДРЕСА_10 та нежитлового приміщення у житловому будинку АДРЕСА_1 та влаштування в них автономного опалення.

З урахуванням того, що відключення спірного нежитлового приміщення відбулось без дозволу на таке відключення, акт від 22.10.2019 про відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, не є належним доказом і підтвердженням правомірного відключення вказаного приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

При цьому враховуючи, що із жодного наявного в матеріалах справи доказу не вбачається, що відключення від системи центрального опалення житлового будинку АДРЕСА_1 по вул. Адміральській відбулося у зв`язку з настанням аварійної ситуації в системі теплопостачання, колегією суддів не надається оцінка відповідним доводам апелянта щодо права споживача відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої вартості.

Отже, відповідач, не вирішивши у передбаченому чинним законодавством порядку питання про надання дозволу на відключення від ЦО та ГВП, самовільно здійснив таке відключення, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування нарахувань за теплову енергію.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 20.04.2016 у справі № 6-295цс15, у постанові від 18.11.2015 у справі № 6-582цс15, що також відповідає висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 02.03.2018 у справі №915/89/16, відповідно до якого самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги центрального теплопостачання.

Враховуючи, що відповідачем не надано доказів відключення нежитлових приміщень офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, від мереж ЦО та ГВП у встановленому чинним законодавством порядку, та доказів оплати поставленої теплової енергії, то позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 14052,22 грн. визнаються судом апеляційної інстанції обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

Оскільки жодних доводів стосовно неправильності проведеного судом першої інстанції розрахунку сум 3% річних, інфляційних втрат та пені апеляційна скарга не містить, а суд апеляційної інстанції відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги при апеляційному перегляді справи, колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду в апеляційному порядку оскаржуване рішення в частині правильності розрахунків не переглядається.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про часткове задоволення позовних вимог, однак враховуючи, що Господарський суд Миколаївської області припустився порушення норм процесуального права, оскільки розглянув дану справу за відсутності належного повідомлення скаржника про існування судового провадження щодо нього, оскаржуване рішення суду слід скасувати на підставі пункту 3 частини третьої статті 277 Господарського процесуального кодексу України, апеляційну скаргу задовольнити частково, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову, а саме, про стягнення з Фізичної особи-підприємця Поліщука Юрія Аркадійовича на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» основного боргу за теплову енергію в сумі 14052,22 грн., 475,04 грн. інфляційних втрат, 278,52 грн. 3 % річних, 164,34 грн. пені; та відмову у задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 4719,11 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача належить стягнути на користь позивача (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог) 1725,93 грн. ((14970,12 / 19689,22) * 2270,00 = 1725,93) судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

З урахуванням того, що за результатом апеляційного перегляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про часткове задоволення позовних вимог, судові витрати за апеляційний перегляд справи покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281 - 284 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Поліщука Юрія Аркадійовича задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2021 у справі №915/443/21 скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Поліщука Юрія Аркадійовича ( АДРЕСА_12 ; ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (54020, м. Миколаїв, вул. Каботажний спуск, буд. 18; ідентифікаційний код 30083966) основний борг за теплову енергію в сумі 14052,22 грн., 475,04 грн. інфляційних втрат, 278,52 грн. - 3 % річних, 164,34 грн. пені, а також 1725,93 грн судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 4719,11 грн. відмовити.

Судові витрати за апеляційний перегляд справи покласти на скаржника

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя К.В. Богатир