29.08.2022Справа № 910/2905/22
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу при розгляді справи №910/2905/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть"
до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
про стягнення заборгованості у сумі 4491109,25 грн
Суддя Сташків Р.Б.
Секретар судового засідання Гарашко Т.В.
Представники сторін не з`явилися.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть" задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть" заборгованість за Договором №17759/53-124-01-21-14916 від 30.06.2021 у сумі 2676000 грн, 1913 грн. 52 коп. 0,3 % річних, 51111 грн 60 коп. інфляційних втрат, заборгованість за Договором №18093/53-124-01-21-15865 від 05.10.2021 у сумі 1727999 грн 94 коп., 1079 грн 41 коп. 0,3 % річних, 33004 грн 78 коп. інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору в сумі 67366 грн 64 коп.

Відповідно до ч.1-3 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частина 1 ст. 124 ГПК України встановлює, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частина 1 ст. 123 ГПК України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Так, частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, які заявлялися позивачем у позовній заяві, судом у відповідному рішенні не вирішувалось, оскільки відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України позивач у позові зазначив, що докази на підтвердження понесених витрат будуть подані пізніше.

Позивач звертаючись із позовом у даній справі надав суду свій орієнтовний розрахунок судових витрат, які ним будуть понесені під час розгляду даного спору, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу заявлено у сумі 21500 грн, крім того, позивач зазначив, що докази на понесення ним таких витрат будуть подані згодом.

У судовому засіданні 15.08.2022 представник позивача усно клопотала суд призначити розгляд питання щодо розподілу витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу при розгляді справи №910/2905/22 та зазначила, що надасть відповідні докази на підтвердження понесених витрат у встановлені ГПК України строки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2022 призначено судове засідання на 29.08.2022 для вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу при розгляді справи №910/2905/22.

Через електронну адресу суду 19.08.2022 від позивача надійшли докази на підтвердження витрат понесених ним при розгляді даної справи та 29.08.2022 позивачем подану заяву у якій уточнено суму витрат на послуги адвоката, які він просить стягнути з відповідача.

У судове засідання 29.08.2022 представники сторін не з`явилися, позивачем заявлено клопотання про розгляд даного питання без участі його представника.

У своїй заяві про відшкодування витрат на правову допомогу позивач просить суд стягнути із позивача 20000 грн та на підтвердження наданих послуг до заяви надав копії:

- договору про надання правової допомоги від 01.06.2021 укладеного між позивачем та адвокатом Денисенко Тетяною Миколаївною;

- договору про надання юридичних послуг №0401-06 від 04.01.2022 укладеного між позивачем та адвокатом Денисенко Тетяною Миколаївною;

- договору про надання юридичних послуг №0301-06 від 03.01.2020 укладеного між позивачем та адвокатом Денисенко Тетяною Миколаївною;

- додаткової угоди №1 та №2 до Договору про надання правової допомоги №0301-06 від 03.01.2020;

- акти надання послуг від 30.11.2021, від 30.12.2021, рахунки на оплату від 01.12.2021 на суму 97000 грн, від 26.01.2022 на суму 97000 грн, від 02.06.2022 на суму 18000 грн, від 01.07.2022 на суму 18000 грн, від 01.08.2022 на суму 18000 грн;

- платіжні доручення від 01.12.2021 на суму 97000 грн,від 31.01.2022 на суму 97000 грн,від 06.06.2022 на суму 18000 грн, від 04.07.2022 на суму 18000 грн, від 02.08.2022 на суму 18000 грн.

Також в матеріалах справи наявні оригінал ордеру АЕ №1127835 від 22.02.2022 та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2863 адвоката Денисенко Т.М.

Судом встановлено, що відповідні докази подано позивачем у строки встановлені частиною 8 статті 129 ГПК України.

Так, представник позивача у своїй заяві про ухвалення додаткового рішення зазначає, що ним було надано позивачу наступні послуги в межах вирішення даного спору на суму 20000 грн:

- аналіз документів та надання консультації з питань, пов`язаних зі стягненням заборгованості за договорами № 17759/53-124-01-21-14916 від 30.06.2021 та № 18093/53-124-01-21-15865 від 05.10.2021 вартістю 2000 грн;

- підготовка претензій про стягнення боргу за договорами № 17759/53-124-01-21- 14916 від 30.06.2021 та № 18093/53-124-01-21-15865 від 05.10.2021 вартістю 4000 грн;

- складання позовної заяви про стягнення боргу, підготовка додатків та розрахунок штрафних санкцій вартістю 6000 грн;

- підготовка та подача відповіді на відзив вартістю 4000 грн;

- судові засідання у справі вартістю 4000 грн.

Частинами 2-6 ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідачем у своєму відзиві на позов було вказано, що на його думку заявлена позивачем до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу є завищеною, проте належного обґрунтування щодо такого заперечення відповідачем не надано, також відповідачем не було заявлено про зменшення розміру таких витрат.

Суд, з урахуванням вимог ст.ст. 123, 124, 126, 129 ГПК України дослідивши надані позивачем докази на підтвердження об`єму наданих послуг, встановив, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000 грн є підтвердженими, а відповідачем не доведено неспівмірності цих витрат відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України.

Крім того, суд врахував суму позовних вимог, заявлених позивачем до стягнення з відповідача, ступінь відповідальності сторін в даних правовідносинах, проведену адвокатом роботу з надання правової допомоги клієнту (позивачу) та дійшов висновку про правомірність вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем, у зв`язку із розглядом справи №910/2905/22, а саме у сумі 20000 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть" (69002, м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 2, офіс 213, ідентифікаційний код 36549406) 20000 (двадцять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Рішення підписано 29.08.2022.

Суддя Р.Б. Сташків