ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2022 р. Справа№ 910/3416/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Зубець Л.П.

за участю секретаря судового засідання: Дерій В.В.

за участю представників:

від позивача: : не з`явився

від відповідача: Мазаєв Станіслав Олександрович (самопредставництво)

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.05.2022

у справі № 910/3416/22 (суддя Полякова К.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксі Рент" про забезпечення позову до його пред`явлення

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг"

про визнання недійсним пункту договорів

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог, заяви про забезпечення позову та оскаржуваної ухвали

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оксі Рент" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" про визнання недійсним пункту 8.3 договорів фінансового лізингу від 15.09.2021, укладених між сторонами.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 15.09.2021 між ТОВ "Бест Лізинг" в якості лізингодавця та ТОВ "Оксі Рент" у якості лізингоодержувача укладено ряд договорів фінансового лізингу, відповідно до умов яких ТОВ "Бест Лізинг" передало майно (транспортні засоби), а ТОВ "Оксі Рент" прийняло відповідне майно від ТОВ "Бест Лізинг" в платне володіння та користування, а після сплати виконання умов договорів та закінчення строку лізингу - у власність, на умовах фінансового лізингу.

Заявник, з метою захисту його прав лізингоодержувача на володіння та користування переданими йому об`єктами лізингу, просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Бест Лізинг" вилучати, в тому числі, на підставі виконавчого напису нотаріуса, об`єкти лізингу (легкові автомобілі), а також вчиняти інші дії, спрямовані на обмеження законних прав ТОВ "Оксі Рент" щодо володіння та користування зазначеними об`єктами лізингу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксі Рент" про забезпечення позову до його пред`явлення задоволено.

Ухвала мотивована тим, що заявником вказується на фактичне порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, що підтверджується належними і допустимими доказами, наявність зв`язку між заходами та предметом позовних вимог, суд дійшов висновку про існування небезпеки в заподіянні шкоди правам, свободам та інтересам заявника (позивача) до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили. Таким чином, невжиття заявлених заходів забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача та позбавить останнього можливості поновити своє порушене право користування отриманим у лізинг майном.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із данною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва про забезпечення позову від 10.05.2022 по справі № 910/3416/22; скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва про забезпечення позову від 10.05.2022 у справі № 910/3416/22; ухвалити нове рішення у справі № 910/3416/22, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Оксі Рент" у задоволенні його заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, суд при постановленні ухвали, неповністю встановив обставини, які мають значення під час прийняття рішення про забезпечення позову, оскільки заявник протягом тривалого часу порушує умови усіх договорів, в тому числі: має прострочену заборгованість за лізинговими платежами та іншими платежами за усіма договорами лізингу, строк прострочення за яким становить понад 60 днів, без отримання на це попередньої згоди скаржника вивозить об`єкти лізингу за межі території України, не надає для огляду на вимогу скаржника об`єкти лізину, а також допускає інші порушення.

Скаржник зазначає про те, що частина договорів була розірвана скаржником з підстав, які заявник не оскаржує та не має наміру визнавати недійсними у своєму позові (про намір подання якого до суду зазначено в його заяві, на підставі чого була прийнята оспорювана ухвала); інша частина договорів, зазначена в заяві та забезпечення за якими визначено в ухвалі - були розірвані не тільки на підставі п. 8.3 додатку Загальні умови Договорів, але і на підставі п. 6.1.1 додатку Загальні умови Договорів, тобто з підстав, які заявник також не оскаржує та не має наміру визнавати недійсними у своєму позові (про намір подання якого до суду зазначено в його заяві, на підставі чого була прийнята оспорювана ухвала); приймаючи оскаржувану ухвалу, суд виходив в т.ч. з того, що скаржник вчиняє дії щодо вилучення об`єктів лізингу на підставі направленого заявнику листа скаржника від 15.04.2022 (що суперечить фактичним обставинам та доданим документам, тому що підставою для вилучення об`єктів лізингу є повідомлення скаржника від 02.05.2022 № 1326 №№ 1140-1145 від 14.04.2022).

На думку скаржника, суд постановивши оскаржувану ухвалу (приймаючи рішення про заборону вилучення скаржником у заявника об`єктів лізинкуза договорами) виходив з того, що скаржник намагається вилучити у заявника об`єкту лізинку на підставі п. 8.3 додатку Загальні умови Договорів, саме про намір визнання яких недійсними заявник зазначає у своїй заяві. Враховуючи те, що договори були розірвані скаржником на підставі інших пунктів договорів, про намір визнання яких у своєму позові зазначив заявник та Закону - правові підстави для задоволення заяви та прийняття ухвали у Господарського суду міста Києва були відсутні та ухвала була прийнята незаконно та необгрнутовано.

Узагальнені доводи заперечень позивача на апеляційну скаргу

Представник позивача письмового відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Узагальнені доводи письмових пояснень

Позивач у письмових поясненнях вказує на те, що в провадженні Господарського суду міста Києва розглядаються справи про визнання недійсним повідомлень Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" про одностороннє розірвання (відмову від) договорів фінансового лізингу. У діях лізингодавця вбачається однозначний намір вчинити дії щодо вилучення об`єкта лізингу і, спочатку надіславши на адресу лізингоодержувача 15.04.2022 листи з посиланням на п. 8.3 договорів фінансового лізингу, що регламентує прийняття лізингодавцем рішення про вилучення об`єктів лізингу протягом 15 днів з моменту прийняття відповідного рішення без можливості повернення раніше сплачених лізингових платежів, а в подальшому і повідомлення про односторонню відмову від договорів фінансового лізингу.

Також позивач посилається на постанову з аналогічного питання Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/4192/22 від 09.08.2022.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/3416/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Зубець Л.П., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 поновлено Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 10.05.2022 у справі № 910/3416/22. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.05.2022 у справі № 910/3416/22. Призначено справу № 910/3416/22 до розгляду у судовому засіданні 13.07.2022.

На підставі ст. 216 ГПК України, враховуючи нез`явлення у судове засідання представника позивача, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 відкладено розгляд справи № 910/3416/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.05.2022 на 10.08.2022. Явку сторін визнано необов`язковою.

05.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Державна судова адміністрація України висвітлює на своєму офіційному веб-сайті інформацію про суди, які забезпечені технічними засобами для участі особи у засіданні суду в режимі відеоконференції. Така інформація має враховуватися судами при постановленні ухвал щодо проведення відеоконференцій.

Крім цього, згідно даних WEB-програми "Бронювання систем відеоконференцзв`язку" ДП "Інформаційні судові системи" технічно у Північному апеляційному господарському суді забезпечено системою відеоконференцзв`язку зали 5, 6, 13, 16 (зали ВКЗ), в яких 10.08.2022 на 11:30 год. вже призначено проведення відеоконференцій та судових засідань в інших судових справах, тобто відповідні зали є заброньованими.

Таким чином, враховуючи технічну неможливість проведення відеоконференції у Північному апеляційному господарському суді, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ухвали Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 явка сторін визнана необов`язковою. У разі необхідності, сторони не були позбавлені можливості надати свої письмові пояснення у справі, в передбаченому ГПК України порядку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, введення воєнного стану в Україні, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/3416/22 розглядалась протягом розумного строку.

Стислий виклад обставин справи, встановлених судом

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оксі Рент" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" про визнання недійсним пункту 8.3 договорів фінансового лізингу від 15.09.2021, укладених між сторонами.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 15.09.2021 між ТОВ "Бест Лізинг" в якості лізингодавця та ТОВ "Оксі Рент" у якості лізингоодержувача укладено ряд договорів фінансового лізингу, відповідно до умов яких ТОВ "Бест Лізинг" передало майно (транспортні засоби), а ТОВ "Оксі Рент" прийняло відповідне майно від ТОВ "Бест Лізинг" в платне володіння та користування, а після сплати виконання умов договорів та закінчення строку лізингу - у власність, на умовах фінансового лізингу.

На підставі актів приймання-передачі до договорів фінансового лізингу №210915-30/ФЛ-Ю-А від 17.09.2021, №210915-24/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-19/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-26/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-25/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-27/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-18/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-17/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-16/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-15/ ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-14/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-13/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-21/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-20/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-29/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-22/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-23/ ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-28/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-2/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-4/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-3/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210831-5/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021, №210915-34/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-9/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-10/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-35/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-33/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-11/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-12/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-6/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-5/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-7/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-8/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-1/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210831-8/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021, №210831-7/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021, №210831-9/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021, №210915-31/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210915-32/ФЛ-Ю-А від 15.09.2021, №210831-6/ФЛ-Ю-А від 31.08.2021 ТОВ "Бест Лізинг" передало ТОВ "Оксі Рент" об`єкти лізингу - легкові автомобілі (згідно із переліком).

У той же час, станом на сьогоднішній день ТОВ "Бест Лізинг" вчиняються дії щодо вилучення об`єктів лізингу згідно направлених ТОВ "Оксі Рент" 15.04.2022 листів з посиланням на пункт 8.3 договорів фінансового лізингу, що регламентує прийняття лізингодавцем рішення про вилучення об`єктів лізингу протягом 15 днів з моменту прийняття відповідного рішення без можливості повернення раніше сплачених лізингових платежів.

Таким чином, заявник з метою захисту його прав лізингоодержувача на володіння та користування переданими йому об`єктами лізингу просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ТОВ "Бест Лізинг" вилучати, в тому числі, на підставі виконавчого напису нотаріуса, об`єкти лізингу (легкові автомобілі), а також вчиняти інші дії, спрямовані на обмеження законних прав ТОВ "Оксі Рент" щодо володіння та користування зазначеними об`єктами лізингу.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо наявності підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 10.05.2022 у даній справі та задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд констатує, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

У вказаних висновках колегія суддів звертається до усталених правових висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 912/1616/18 і від 26.09.2019 у справі № 917/751/19.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, зазначає наступне.

Як зазначає позивач у заяві про забезпечення позову до подачі позовної заяви, предметом позову є визнання окремої частини правочину недійсною, а саме умову пункту 8.3 статті 8 "Обставини непереборної сили" Загальних умов договорів фінансового лізингу "У випадку, якщо на протязі наступних 10 (десяти) днів сторони не зможуть домовитися, лізингодавець може прийняти рішення про вилучення об`єкта лізингу, а лізингоодержувач зобоязаний повернути об`єкт лізингу лізингодавцю на протязі 15 (п`ятнадцяти) днів з моменту прийняття такого рішення, при цьому усі раніше сплачені лізингоодержувачем лізингові платежі поверненню не підлягають.", яка як вважає позивач, обмежує його пава порівняно з правами ТОВ "Бест Лізинг" (лізингодавця), є агресивною, несправедливою, а відтак недійсною частиною правочину.

Так, на думку колегії суддів апеляційного господарського суду, вжиті ухвалою суду заходи забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" вилучати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксі Рент", в тому числі, на підставі виконавчого напису нотаріуса, легкові автомобілі (згідно із переліком), а також вчиняти інші дії, спрямовані на обмеження законних прав Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксі Рент" щодо володіння та користування зазначеними об`єктами лізингу, за своєю суттю є фактично тотожними позовним вимогам ТОВ "Оксі Рент" (про визнання недійсним пункту договорів), оскільки фактично визнають недійсність умови про можливість вилучення об`єкту лізингу, надаючи можливість позивачу надалі володіти і користуватись об`єктами лізингу, факт несплати лізингових платежів за які, став однією із підстав для застосування п. 8.3 договору. Вжиття таких заходів забезпечення позову суперечить положенню ч. 11 ст. 137 ГПК України, згідно якої тотожність позовних вимог заходам забезпечення позову має наслідком відмову в задоволенні такої заяви.

Як вказує позивач, відповідачем вжито реальність заходів щодо подальшого протиправного вилучення об`єктів лізингу - лізингоодержувачу направлено лист від 15.04.2022 № 1165, яким повідомлено, що якщо лізингоодержувач не обере один із ультимативно запропонованих заходів, лізингодавець, керуючись п. 8.3 Загальних умов Договору фінансового лізингу, надішле вимогу про вилучення об`єкту лізингу, при цьому, лізингоодержувач зобов`язаний буде повернути об`єкт лізингу протягом 15 днів з моменту прийняття такого рішення лізингодавцем.

Попри категоричність отриманого листа, в рамках переговорів, ТОВ "Оксі Рент", в свою чергу, прагнучи до паритетного, й, головне, позасудового вирішення нагального питання покриття компанією заборгованості за лізинговими платежами, листом від 19.04.2022 б/н направлено лізингодавцю для розгляду та погодження додаткову угоду про розірвання договорів фінансового лізингу, проте, лист залишено без відповіді, в чому вбачається підвтримання відповідачем свого наміру щодо вилучення об`єктів лізингу у лізингоодержувача виключно на умовах, імперативно доведених до відома лізингоодержувача листом від 15.04.2022 № 1165, що на думку позивача, є належними доказами наявності фактичних обставин, з яким повязується застосування певного виду забезпечення позову.

Також колегія суддів наголошує, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними та не порушувати права та законні інтереси інших сторін спору. Однак, враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, заявлені позивачем заходи забезпечення позову про заборону відповідачу вилучати об`єкт лізингу такими не є.

Позивачем також не надано суду доказів, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить в подальшому виконання рішення суду та ефективний захист прав та інтересів позивача у випадку задоволення позову.

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Позивачем не надано суду належних доказів, які б свідчили про наявність підстав для забезпечення позову, зокрема, про вчинення нотаріусом виконавчого напису, який до того ж не є предметом оскарження у даній справі.

Викладені у заяві мотиви щодо можливої поведінки відповідача носять умовний, гіпотетичний характер та не спростовують факту розумного ставлення власника до належного йому майна, вчинення адекватних дій спрямованих на його збереження.

Крім того, слід зазначити, що інститут забезпечення позову має своєю метою саме усунення вірогідності невиконання судового рішення і, як наслідок, відновлення прав позивача щодо предмету спору.

Однак, за враховуючи викладене вище, у даному випадку обраний заявником захід забезпечення позову не забезпечить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксі Рент" про забезпечення позову.

При цьому, слід наголосити, що у разі виникнення дійсних належним чином підтверджених обставин, які були б достатніми для забезпечення позову, позивач не позбавлений права та можливості звернутись з відповідною заявою до суду в процесі розгляду спору.

Виходячи із вищенаведеного у сукупності, Господарським судом міста Києва вжито заходи забезпечення позову за відсутності підстав, передбачених ч. 2 ст. 136 ГПК України, та всупереч положенням ч. 11 ст. 137 ГПК України, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а заява про вжиття заходів забезпечення позову залишенню без задоволення.

Посилання позивача на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2022 у справі № 910/4192/22 є безпідставним, оскільки обставини у справі № 910/4192/22 є відмінними від обставин справи № 910/3416/22, як і предмети спору.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд неповно дослідив обставини справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про можливість задоволення заяви про забезпечення позову.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 10.05.2022 у справі № 910/3416/22 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.05.2022 у справі № 910/3416/22 підлягає задоволенню.

Враховуючи відсутність відомостей щодо подання позовної заяви, задоволення апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про покладення судового збору за подання апеляційної скарги на Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксі Рент".

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 136, 137, 255, 267-270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.05.2022 у справі № 910/3416/22 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.05.2022 у справі № 910/3416/22 скасувати.

3. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксі Рент" про забезпечення позову до подачі позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оксі Рент" (03110, м. Київ, вул. Пироговського, 19; ідентифікаційний код 43400158) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2 (літера Б); ідентифікаційний код 33880354) 2 481,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

6. Справу № 910/3416/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286- 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.08.2022.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

Л.П. Зубець