ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2022м. ДніпроСправа № 904/1193/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто - просто", м.Кропивницький

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Жовті Води, Дніпропетровської обл.

про стягнення коштів у сумі 99 148,12 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто - просто" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення заборгованості за поставлений товар у загальній сумі 99 148,12 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з оплати товару поставленого за видатковими накладними.

У межах визначеного законом строку, відповідачу була надана можливість скористались своїми правами на подання відзиву з документальним обґрунтуванням.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2022 відкрито провадження у справі № 904/1193/22, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач обізнаний про відкриття провадження у справі, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Як зазначає позивач, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто - просто" (Постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (Покупець) було укладено договір поставки у спрощений спосіб про постачання товару на загальну суму 99 148,12 грн.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до положень статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (частина 1 статті 181 Господарського кодексу України).

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (частина 2 статті 205 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у період з 03.05.2019 по 22.12.2020 здійснив поставку товару на загальну суму 99 148,20 грн., що підтверджується видатковими накладними підписаними представниками сторін та скріпленими печатками підприємств за № 1872 від 03.05.2019 на суму 4 031,40 грн., № 5301 від 26.11.2019 на суму 4 983,54 грн., № 5302 від 26.11.2019 на суму 6 879,30 грн., № 5304 від 26.11.2019 на суму 4 763,16 грн., № 5305 від 26.11.2019 на суму 4 966,32 грн., № 5306 від 26.11.2019 на суму 4 169,58 грн., № 5307 від 26.11.2019 на суму 42 272,16 грн., № 5308 від 26.11.2019 на суму 4 853,22 грн., № 5309 від 26.11.2019 на суму 4 737,78 грн., № 5310 від 26.11.2019 на суму 4 461,96 грн., № 5311 від 26.11.2019 на суму 4 090,80 грн., № 2947 від 06.08.2020 на суму 1 211,34 грн., № 2953 від 06.08.2020 на суму 3 977,70 грн., № 2954 від 06.08.2020 на суму 2 792,34 грн., № 4774 від 22.12.2020 на суму 957,60 грн., копії яких долучено до матеріалів справи.

Крім того, до матеріалів справи позивачем долучено підписаний між сторонами акт звірки взаєморозрахунків за період з січня 2021 по травень 2021 на загальну суму 99 148,20 грн.

Вказані обставини свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з поставки товару, які врегульовані нормами як Господарського так і Цивільного кодексів України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Виконуючи умови договору, позивач здійснив на адресу відповідача поставку товару на загальну суму 99 148,20 грн. що підтверджується видатковими накладними № 1872 від 03.05.2019 на суму 4 031,40 грн., № 5301 від 26.11.2019 на суму 4 983,54 грн., № 5302 від 26.11.2019 на суму 6 879,30 грн., № 5304 від 26.11.2019 на суму 4 763,16 грн., № 5305 від 26.11.2019 на суму 4 966,32 грн., № 5306 від 26.11.2019 на суму 4 169,58 грн., № 5307 від 26.11.2019 на суму 42 272,16 грн., № 5308 від 26.11.2019 на суму 4 853,22 грн., № 5309 від 26.11.2019 на суму 4 737,78 грн., № 5310 від 26.11.2019 на суму 4 461,96 грн., № 5311 від 26.11.2019 на суму 4 090,80 грн., № 2947 від 06.08.2020 на суму 1 211,34 грн., № 2953 від 06.08.2020 на суму 3 977,70 грн., № 2954 від 06.08.2020 на суму 2 792,34 грн., № 4774 від 22.12.2020 на суму 957,60 грн., копії яких долучено до матеріалів справи.

Позивач зазначає, що відповідач за отриманий товар не розрахувався, у зв`язку з чим у останнього наявна заборгованість у сумі 99 148,12 грн., що також підтверджується укладеним між сторонами актом звірки взаєморозрахунків за період з січня 2021 по травень 2021 на загальну суму 99 148,20 грн.

Господарський суд звертає увагу, що позивачем до стягнення заявлена заборгованість в сумі 99 148,12 грн., проте, суд позбавлений права збільшувати розмір позовних вимог.

Пред`явлення вимог в меншому розмірі є правом позивача, у зв`язку з чим, суд розглядає вимоги про стягнення заборгованості в заявленому позивачем розмірі.

Крім того, 12.07.2021 позивачем на адресу відповідача надсилалася вимога про сплату заборгованості у сумі 99 148,20 грн. протягом семи днів, яка отримана останнім 14.07.2021, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази надсилання та отримання вказаної вимоги.

Відповідач відповідь на вимогу не надав, заборгованість у сумі 99 148,20 грн. не сплатив, що й стало причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин 1, 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доказів виконання зобов`язання щодо здійснення розрахунків на суму 99 148,12 грн. відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 165, 221, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто - просто" (25014, м. Кропивницький, вул. Промислова, 15, кімн. № 2, № 3, ) 99 148,12 грн. - основного боргу, 2 481, 00 грн.- судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 18.08.2022.

Суддя І.Ф. Мельниченко