ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/732/22

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Кушнірук О.А.

За участю представників сторін:

Від прокурора: Ейсмонт І.С. за посвідченням;

Від позивачів: не з`явились;

Від відповідача: Підкова Л.В. на підставі довіреності;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, комунального підприємства „Міські дороги" до товариства з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія" про визнання недійсними додаткових договорів та стягнення 212 659,10 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси (далі по тексту - прокурор) звернувся до господарського суду із позовною заявою в інтересах держави в особі Одеської міської ради, комунального підприємства „Міські дороги" (далі по тексту - КП „Міські дороги") до товариства з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія" (далі по тексту - ТОВ „ООЕК") про визнання недійсними додаткових угод №1 від 18.02.2021р., №2 від 18.02.2021р., №3 від 18.02.2021р., №5 від 03.09.2021р., №6 від 03.09.2021р., №7 від 14.12.2021р. до договору про постачання електричної енергії № Ел-1802/Т від 18.02.2021р., укладених між ТОВ „ООЕК" та КП „Міські дороги"; про стягнення із ТОВ „ООЕК" на користь КП „Міські дороги" безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 212 659,10 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурором було наголошено, що ТОВ „ООЕК" та КП „Міські дороги" було укладено оспорювані правочини із порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі" у зв`язку із збільшенням ціни за одиницю товару більше, ніж на 10 відсотків. При цьому, жодного належного обґрунтування та документального підтвердження факту підвищення ціни в період дії договору ТОВ „ООЕК" надано не було. Таким чином, в результаті збільшення ціни за одиницю товару та зменшення загального обсягу електричної енергії, яка була поставлена відповідачем позивачу, мало місце безпідставне витрачання бюджетних коштів, оскільки діяльність КП „Міські дороги" фінансується за рахунок місцевого бюджету. Проте, невжиття Одеською міською радою, а також КП „Міські дороги" будь-яких заходів з метою недопущення порушення інтересів територіальної громади стало підставою для звернення прокурора до господарського суду із даними позовними вимогами.

ТОВ „ООЕК" повністю заперечувало проти задоволення заявлених позовних вимог, посилаючись на відсутність передбачених законом підстав для звернення прокурора до суду із даними позовними вимогами в інтересах держави в особі Одеської міської ради та КП „Міські дороги". При цьому, відповідачем було наголошено, що саме органу державного фінансового контролю надані повноваження із здійснення контролю за додержанням законодавства під час укладення договорів про закупівлю. ТОВ „ООЕК" також зазначено, що на дату укладення договору ціна, заявлена відповідачем у тендерній пропозиції, уже не відповідала ринковим цінам, що і стало підставою для укладення додаткових угод. Крім того, відповідачем наголошено, що сторонами за договором в результаті укладання додаткових угод не було допущено перевищення встановленого законом максимального розміру збільшення ціни за одиницю товару, оскільки при розрахунку ціни товару необхідно враховувати зміни, які були внесені до договору додатковими угодами. Таким чином, за переконанням ТОВ „ООЕК", викладені доводи, із урахуванням недоведеності прокурором порушення прав держави, мають наслідком необхідність відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

КП „Міські дороги" заперечувало проти задоволення заявлених прокурором позовних вимог, посилаючись на укладенням додаткових угод до договору № Ел-1802/Т від 18.02.2021р. із дотриманням вимог ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі". Посилаючись на роз`яснення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства №3304-04/69987-06 від 24.11.2020р., позивачем було наголошено, що розрахунок відсотку зміни ціни і кількості здійснюється у додатковій угоді від ціни, вказаний у договорі, в наступних додаткових угодах за потреби від останніх змін, внесених до договору. Таким чином, визначений п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі" ліміт збільшення ціни товару сторонами перевищений не був.

Одеська міська рада не скористалась наданим законом правом на участь свого представника у даному судовому процесі, письмові пояснення на позовну заяву прокурора, подану в інтересах держави до господарського суду від позивача не надходили.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, господарський суд встановив наступне.

24.12.2020р. Одеською міською радою було прийнято рішення №13-VIII „Про бюджет Одеської міської територіальної громади на 2021р.", з додатку №8 до якого вбачається, що КП „Міські дороги" було включено до переліку комунальних підприємств, які визначені одержувачами бюджетних коштів.

18.02.2021р. між КП „Міські дороги" (Споживач) та ТОВ „ООЕК" (Постачальник) було укладено договір про постачання електричної енергії № Ел-1802/Т, відповідно до п. 1.1 якого цей договір про закупівлю електричної енергії є договором, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу Постачальником та укладається сторонами за взаємною згодою з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та абз. 3, 4 п.3.1.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р.

Згідно з п. п. 2.1, 2.3 договору № Ел-1802/Т від 18.02.2021р. за цим договором Постачальник продає електричну енергію, код 09310000-5 - Електрична енергія за ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Кількість електричної енергії на 2021 рік визначено в обсязі 683 740 кВт*год. відповідно до додатку 3 до договору «Обсяги постачання (закупівлі) електричної енергії Споживачу». Строк постачання електричної енергії до 31.12.2021р.

Приписами п. 5.1, 5.2, 5.4, 5.5 договору № Ел-1802/Т від 18.02.2021р. ціна цього договору на 2021 рік становить 1 414 463,88 грн., в тому числі ПДВ - 235 743, 98 грн. Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. Ціна електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується одна ціна електричної енергії. Ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. У випадках застосування до Споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані в рахунках, інформаційно відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно з п. 5.7 договору № Ел-1802/Т від 18.02.2021р. оплата за спожиту електроенергію та за інші види нарахувань здійснюється Споживачем самостійно, на підставі рахунків та актів прийняття-передавання товарної продукції, на протязі 5-ти банківських днів з дня отримання грошовими коштами на поточний рахунок Постачальника. Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Відповідно до п. 13.1 договору № Ел-1802/Т від 18.02.2021р. договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на термін до 31.12.2021р., а у частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Положеннями п. 13.2 договору № Ел-1802/Т від 18.02.2021р. визначено, що згідно з вимогами Закону України „Про публічні закупівлі", умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватись після його підписання до виконання зобов`язань сторонами у повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю - не частіше, ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії. Наявність факту коливання ціни товару на ринку підтверджується довідкою відповідних органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку або інформацією з ринку ДП „Оператор ринку" для документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку. Зміна ціни за одиницю товару застосовується з початку розрахункового періоду у якому відбулися зміни;

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни. Сторони можуть внести відповідні зміни у разі зміни регульованих цін (тарифів), при цьому, підтвердженням можливості внесення таких змін будуть чинні (введені в дію) нормативно-правові акти відповідного уповноваженого органу або Держави щодо встановлення регульованих цін;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини 6 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Згідно з п. 13.4 договору №Ел-1802/Т від 18.02.2021р. Постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору Споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право Споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити Споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику, якщо Споживач не приймає нові умови.

Додатком №2 (комерційна пропозиція ПВЦ - індивідуальна комерційна пропозиція) до договору №Ел-1802/Т від 18.02.2021р. визначено, що ціна на електричну енергію на дату проведення аукціону становить 1,72393 грн. за 1 кВт*год. без ПДВ, ціна на електричну енергію визначається за формулою, зазначеною у зазначеному додатку. При цьому, у п. 1 вказаного додатку передбачено, що орієнтовна ціна закупівлі електричної енергії в наступних розрахункових періодах здійснюється відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі". Зміна ціни за спожиту електричну енергію внаслідок збільшення орієнтовної ціни закупівлі електричної енергії узгоджується сторонами шляхом укладення додаткової угоди до договору та застосовується з початку розрахункового періоду, у якому відбулась така зміна.

18.02.2021р. між КП „Міські дороги" та ТОВ „ООЕК" було укладено додаткову угоду №1 до договору №Ел-1802/Т від 18.02.2021р., згідно якої сторонами було викладено пункти 2.1, 5.1 договору у новій редакції, відповідно до якої кількість електричної енергії на 2021 рік визначено в обсязі 633 744 кВт*год відповідно до додатку 3 до договору «Обсяги постачання (закупівлі) електричної енергії Споживачу"; ціна цього договору становить 1 414 463,37 грн., в тому числі ПДВ - 235 743,89 грн., Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Слід зазначити, що КП „Міські дороги" та ТОВ „ООЕК", укладаючи додаткову угоду №1 від 18.02.2021р. до договору №Ел-1802/Т від 18.02.2021р. домовились змінити ціну за електричну енергію за 1 кВт*год не більше, ніж на 10 відсотків у зв`язку із коливанням ціни такого товару на ринку, без збільшення загальної вартості договору. При цьому, сторонами було враховано довідку №421/21 від 18.02.2021р., видану Харківською торгово-промисловою палатою.

Довідкою №421/21 від 18.02.2021р. Харківська торгово-промислова палата у відповідь на звернення ТОВ „ООЕК" було повідомлено, що середньозважені ціни на майданчику ДП „Оператор ринку" на ринку „на добу наперед" у торговій зоні ОЕС України, які склались за 20 днів січня 2021р. - станом на 29.01.2021р., збільшились на 12,91 %.

18.02.2021р. між КП „Міські дороги" та ТОВ „ООЕК" було укладено додаткову угоду №2 до договору №Ел-1802/Т від 18.02.2021р., згідно якої сторонами було викладено пункти 2.1, 5.1 договору у новій редакції, відповідно до якої кількість електричної енергії на 2021 рік визначено в обсязі 586 564 кВт*год відповідно до додатку 3 до договору «Обсяги постачання (закупівлі) електричної енергії Споживачу»; ціна цього договору становить 1 414 461, 55 грн., в тому числі ПДВ - 235 743,59 грн., Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

18.02.2021р. між КП „Міські дороги" та ТОВ „ООЕК" було укладено додаткову угоду №3 до договору №Ел-1802/Т від 18.02.2021р., згідно якої сторонами було викладено пункти 2.1, 5.1 договору у новій редакції, відповідно до якої кількість електричної енергії на 2021 рік визначено в обсязі 564 691 кВт*год відповідно до додатку 3 до договору «Обсяги постачання (закупівлі) електричної енергії Споживачу»; ціна цього договору становить 1 414 460, 75 грн., в тому числі ПДВ - 235 743,46 грн., Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до 2 цього договору.

10.03.2021р. між КП „Міські дороги" та ТОВ „ООЕК" було укладено додаткову угоду №4 до договору №Ел-1802/Т від 18.02.2021р., згідно якої сторонами було викладено пункт 5.1 договору у новій редакції, відповідно до якого ціна цього договору на 2021 рік становить 1 414 456, 09 грн., в тому числі ПДВ - 235 742,68 грн., Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

01.09.2021р. ТОВ „ООЕК" звернулось до КП „Міські дороги" із листами №13/03-4344, №13/03-4343, відповідно до яких відповідачем було запропоновано позивачу укласти додаткові угоди №5, №6 до договору №Ел-1802/Т від 18.02.2021р.

03.09.2021р. між КП „Міські дороги" та ТОВ „ООЕК" було укладено додаткову угоду №5 до договору №Ел-1802/Т від 18.02.2021р., згідно якої сторонами було викладено пункти 2.1, 5.1 договору у новій редакції, відповідно до якої кількість електричної енергії на 2021 рік визначено в обсязі 539 153 кВт*год. відповідно до додатку 3 до договору «Обсяги постачання (закупівлі) електричної енергії Споживачу»; ціна, порядок обліку та оплати електричної енергії» у наступній редакції: «Ціна цього договору на 2021 рік становить 1 414 456,05 грн., в тому числі ПДВ - 235 742, 68 грн. Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

03.09.2021р. між КП „Міські дороги" та ТОВ „ООЕК" було укладено додаткову угоду №6 до договору №Ел-1802/Т від 18.02.2021р., згідно якої сторонами було викладено пункти 2.1, 5.1 договору у новій редакції, відповідно до якої кількість електричної енергії на 2021 рік визначено в обсязі 515 211 кВт*год. відповідно до додатку 3 до договору «Обсяги постачання (закупівлі) електричної енергії Споживачу»; ціна цього договору на 2021 рік становить 1 414 454,73 грн., в тому числі ПДВ - 235 741, 62 грн.; Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

14.12.2021р. між КП „Міські дороги" та ТОВ „ООЕК" було укладено додаткову угоду №7 до договору №Ел-1802/Т від 18.02.2021р., згідно якої сторонами було викладено пункти 2.1, 5.1 договору у новій редакції, відповідно до якої кількість електричної енергії на 2021 рік визначено в обсязі 500 065 кВт*год. відповідно до додатку 3 до договору «Обсяги постачання (закупівлі) електричної енергії Споживачу»; ціна цього договору на 2021 рік становить 1 414 452,09 грн., в тому числі ПДВ - 235 742, 02 грн.; Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Додаткові угоди №2 від 18.02.2021р., №3 від 18.02.2021р., №5 від 03.09.2021р., №6 від 03.09.2021р., №7 від 14.12.2021р. до договору про постачання електричної енергії № Ел-1802/Т від 18.02.2021р. були укладені КП „Міські дороги" та ТОВ „ООЕК" із посиланням на коливання ціни товару на ринку. При цьому, сторонами було враховано довідки №422/21 від 18.02.2021р., №423/21 від 18.02.2021р., №1946/21 від 19.08.2021р., №1946-1/21 від 19.08.2021р., №2862/21 від 11.11.2021р., видані Харківською торгово-промисловою палатою, про збільшення середньозважених цін на майданчику „на добу наперед".

11.01.2022р. КП „Міські дороги" було сформовано звіт про результати виконання договору про закупівлю №Ел-1802/Т від 18.02.2021р., з якого вбачається, що ТОВ „ООЕК" було поставлено електричну енергію обсягом 350 740 кВт*год., загальна вартість якої складає 938 234,94 грн.

17.01.2022р. Малиновська окружна прокуратура міста Одеси звернулась до Південного офісу Держаудитслужби із листом, відповідно до якого прокуратура, посилаючись на порушення КП „Міські дороги" та ТОВ „ООЕК" вимог закону під час укладення додаткових угод, якими було збільшено ціну товару, просила повідомити про вжиті заходи з метою усунення виявлених порушень чинного законодавства при проведення процедури закупівлі. Крім того, із листом аналогічного змісту Малиновська окружна прокуратура міста Одеси звернулась до Одеської міської ради та КП „Міські дороги".

Листом №12/63.01-6 від 24.01.2022р. Харківською торгово-промисловою палатою у відповідь на звернення прокурора було підтверджено факт видачі довідок №1946/21 від 19.08.2021р., №2862/21 від 11.11.2021р. на замовлення ТОВ „ООЕК".

Листом №151525-17/597-2022 від 07.02.2022р. Південним офісом Держаудитслужби було повідомлено прокурора, що на перший квартал 2022р. заплановано проведення державного аудиту бюджету Одеської територіальної громади за період з 01.01.2019р. по 31.12.2021р.; питання щодо включення до аудиту питань перевірки комунальних підприємств, засновником яких є Одеська міська рада, перебуває на розгляді аудитслужби.

Листом №02-07/119 від 08.02.2022р. КП „Міські дороги" у відповідь на лист прокуратури було повідомлено, що в результаті укладення додаткових угод до договору про закупівлю №Ел-1802/Т від 18.02.2021р., збільшення ціни за одиницю товару не перевищувало 10%.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстав позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) від 04.11.1950р. передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно зі ст. ст. 202, 203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004р. № 18-рп/2004 по справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Предметом заявлених прокурором позовних вимог є вимоги, зокрема, про визнання недійсними додаткових угод №1 від 18.02.2021р., №2 від 18.02.2021р., №3 від 18.02.2021р., №5 від 03.09.2021р., №6 від 03.09.2021р., №7 від 14.12.2021р. до договору про постачання електричної енергії № Ел-1802/Т від 18.02.2021р., укладених між ТОВ „ООЕК" та КП „Міські дороги", із посиланням на їх невідповідність вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі" у зв`язку із збільшенням сторонами ціни товару після їх укладення на 20,8 %, а також відсутністю належних доказів на підтвердження факту коливання ціни на ринку. При цьому, під час розрахунку відсотка, на який збільшилась ціна товару, прокурор кожного разу враховував ціну, яка була встановлена договором. Крім того, прокурор стверджує, що довідки, видані Харківською торгово-промисловою палатою, не містять інформації про ціну товару на дату укладення додаткових угод.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначені положеннями Закону України „Про публічні закупівлі" № 922-VIII від 25.12.2015р. (з наступними змінами та доповненнями, в редакції чинній, на дату укладення договору № Ел-1802/Т від 18.02.2021р., далі - Закон України „Про публічні закупівлі").

Відповідно до п. 6, 18 ч. 1 ст. 1 Закону України „Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару; переможець процедури закупівлі - учасник, тендерна пропозиція якого відповідає всім критеріям та умовам, що визначені у тендерній документації, і визнана найбільш економічно вигідною, та якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю, або учасник, якому замовник повідомив про намір укласти договір про закупівлю за результатами застосування переговорної процедури закупівлі.

Статтею 5 Закону України „Про публічні закупівлі" встановлено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням. Учасники (резиденти та нерезиденти) всіх форм власності та організаційно-правових форм беруть участь у процедурах закупівель/спрощених закупівлях на рівних умовах. Замовники забезпечують вільний доступ усіх учасників до інформації про закупівлю, передбаченої цим Законом. Замовники не мають права встановлювати жодних дискримінаційних вимог до учасників.

В силу вимог ч. 1, 4 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що за результатами проведення КП „Міські дороги" відкритих торгів ТОВ „ООЕК" було визначено переможцем, у зв`язку з чим, 18.02.2021р. між КП „Міські дороги" та ТОВ „ООЕК" було укладено договір про постачання електричної енергії № Ел-1802/Т з передбаченим обсягом електричної енергії на 2021 рік - 683 740 кВт*год., та ціною договору у сумі 1414 463,88 грн.

18.02.2021р. між КП „Міські дороги" та ТОВ „ООЕК" було укладено додаткові угоди №1 №2, №3 до договору №Ел-1802/Т від 18.02.2021р., згідно яких ціна договору залишилась незмінною, кількість електричної енергії була зменшена до 564 691 кВт*год.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Крім того, в результаті укладання додаткових угод №5, №6 від 03.09.2021р. та додаткової угоди №7 від 14.12.2021р. до договору №Ел-1802/Т від 18.02.2021р. кількість електричної енергії, яка мала бути поставлена ТОВ „ООЕК" позивачу, була зменшена до 500065 кВт*год. При цьому, фактично за результатами виконання договору сторонами КП „Міські дороги" було спожито електричну енергію обсягом 350 740 кВт*год.

Слід зазначити, що на дату укладення додаткових угод №5, №6, №7 до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі" були внесені зміни згідно із Законом № 1530-IX від 03.06.2021р.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі" (в редакції Закону № 1530-IX від 03.06.2021р.) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Враховуючи вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі", господарський суд доходить висновку, що як на дату укладання додаткових угод №1 №2, №3, так і на дату укладання угод №5, №6, №7 Закон встановлював заборону вносити зміни до договору, в результаті яких ціна товару може збільшитись на 10 відсотків.

Господарський суд зазначає, що будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни, а, отже, має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору. Так, за звичайних умов покупець товару не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору, оскільки за наявності необґрунтованого росту на ринку ціни відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.

При цьому, положеннями ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі" закріплено право сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% з метою запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь не вигідним для постачальника. Разом з тим передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим.

Критеріями оцінки тендерних пропозицій є ціна або ціна разом з іншими критеріями оцінки. Таким чином, для внесення змін до договору про публічну закупівлю сторони повинні розуміти, яка ціна товару закладена при визначенні переможця та укладенні договору. Слід зазначити, що ціна на електричну енергію визначалась ТОВ „ООЕК" та КП „Міські дороги" у додатку №2 до договору №Ел-1802/Т від 18.02.2021р. відповідно до формули.

Проте, оскільки ціна договору, яка в результаті укладення спірних додаткових угод змінена не була, а також обсяг електричної енергії були визначені в укладеному сторонами правочині, господарський суд доходить висновку, що ціна за 1 кВт*год. має розраховуватись шляхом ділення ціни договору на обсяг електричної енергії.

З викладених обставин судом відхиляються доводи ТОВ „ООЕК", яке, посилаючись на відсутність в укладеному договорі ціни за одиницю товару, стверджувало про неможливість перевірки відсотка, на який була збільшена ціна за одиницю товару. Суд зазначає, що доводи відповідача у названій частині суперечать поведінці останнього, який, укладаючи додаткові угоди, керувався даними про коливання цін на ринку.

Підсумовуючи викладене вище господарський суд доходить висновку, що КП „Міські дороги" та ТОВ „ООЕК", укладаючи оспорювані правочини, щоразу мали перевіряти дотримання вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі", яким встановлено заборону збільшувати ціну за одиницю товару більше, ніж на 10 відсотків. При цьому, сторони щоразу мають враховувати ціну за одиницю товару, яка передбачена у договорі, тобто враховувати саме початкову ціну товару.

Позиція господарського суду щодо необхідності розрахунку нової ціни товару у порівнянні саме із початковою ціною товару відповідає висновкам, до яких дійшов Верховний Суд у постанові від 22.06.2022р. по справі №917/1062/21.

Господарським судом відхиляються посилання ТОВ „ООЕК", яке стверджувало про необхідність застосування нової ціни з початку розрахункового періоду, в якому відбулась зміна ціни, так як імперативні вимоги чинного законодавства, якими врегульований порядок внесення змін до договору про закупівлю, не можуть бути змінені сторонами на власний розсуд.

Крім того, судом відхиляються посилання ТОВ „ООЕК" на правову позицію, викладену судом апеляційної інстанції по справі №918/1217, оскільки згідно з ч. 6 ст. 13, ч. 1 ст. 36 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016р. № 1402-VIII лише висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Доводи КП „Міські дороги" про відповідність спірних правочинів вимогам законодавства із посиланням на роз`яснення роз`яснення Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства №3304-04/69987-06 від 24.11.2020р., судом відхиляються, оскільки роз`яснення державних органів (листи, рекомендації) не є нормою права і не мають юридичного значення. Позиція суду з даного питання відповідає висновкам, які наведені у постанові Верховного Суду від 25.11.2021р. по справі №927/563/20.

За результатами перевірки ціни, на яку збільшилась вартість 1 кВт*год. в результаті укладення між КП „Міські дороги" та ТОВ „ООЕК" додаткових угод, господарський суд дійшов висновку, що лише додаткова угода №1 від 18.02.2021р. була укладена між сторонами із дотриманням встановлених п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі" обмежень для збільшення ціни товару, інші оспорювані додаткові угоди вимогам Закону у названій частині не відповідають.

Господарський суд зазначає, що довідка №421/21 від 18.02.2021р., видана Харківською торгово-промисловою палатою, підтверджує, що станом на 29.01.2021р. мало місце збільшення середньозваженої ціни на 12,91 %. Таким чином, даних про збільшення ціни за одиницю товару на дату укладення додаткової угоди №1 вказана довідка справді не містить.

Проте, прокурор, стверджуючи про відсутність належних доказів збільшення ціни, не надав суду будь-якого доказу, який може спростувати викладені у довідці факти або підтвердити відсутність коливання середньозваженої ціни на ринку „на добу наперед". Крім того, по тексту позовної заяви прокурором не наведено взагалі будь-яких обґрунтувань, які можуть свідчити, що дані про ціну товару були розраховані неправильно.

Крім того, з наявних в матеріалах справи інших довідок, виданих Харківською торгово-промисловою палатою, та врахованих сторонами під час укладення додаткових угод, вбачається, що ціна на електричну енергію протягом 2021р. продовжувала рости, а, отже, доводи прокурора про безпідставне внесення змін до договору шляхом укладення додаткової угоди №1 не знайшли свого підтвердження під час вирішення спору.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи невідповідність укладених між КП „Міські дороги" та ТОВ „ООЕК" додаткових угод №2 від 18.02.2021р., №3 від 18.02.2021р., №5 від 03.09.2021р., №6 від 03.09.2021р., №7 від 14.12.2021р. до договору про постачання електричної енергії № Ел-1802/Т від 18.02.2021р. вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України „Про публічні закупівлі" в частині збільшення ціни за одиницю товару більше, ніж на 10 % (який має визначатись від початкової ціни), господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених прокурором позовних вимог у названій частині. У задоволенні позовної вимоги прокурора про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 18.02.2021р. до договору про постачання електричної енергії № Ел-1802/Т від 18.02.2021р. необхідно відмовити.

При цьому, підстави для надання оцінки довідкам №422/21 від 18.02.2021р., №423/21 від 18.02.2021р., №1946/21 від 19.08.2021р., №1946-1/21 від 19.08.2021р., №2862/21 від 11.11.2021р., виданим Харківською торгово-промисловою палатою, відсутні, оскільки їх оцінка не впливає на встановлений судом факт перевищення ціни за одиницю товару на 10%, в результаті укладання додаткових угод №2 від 18.02.2021р., №3 від 18.02.2021р., №5 від 03.09.2021р., №6 від 03.09.2021р., №7 від 14.12.2021р.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною 3 ст. 1212 ЦК України врегульовано, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Позиція господарського суду із даного питання відповідає висновкам, які наведені у постанові Верховного Суду від 21.10.2020р. по справі №911/1317/19.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна (глава 83 ЦК України) є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Господарський суд зазначає, що недійсність додаткових угод №2 від 18.02.2021р., №3 від 18.02.2021р., №5 від 03.09.2021р., №6 від 03.09.2021р., №7 від 14.12.2021р. не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між ними врегульовані договором, тобто зобов`язання є договірними (подібні висновки наведені в постановах Верховного Суду від 13.07.2021р. у справі №927/550/20, від 18.06.2021р. у справі №927/491/19).

У відповідності до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно зі ч. 1,2 ст. 56 Закону України „Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 669 ЦК України передбачено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч.1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, порядок повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами гл. 54 ЦК "Купівля-продаж". В результаті викладеного до спірних правовідносин не підлягають застосуванню приписи ст. 1212 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019р. у справі № 917/1739/17 наголосила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Враховуючи визнання недійсними додаткових угод №2 від 18.02.2021р., №3 від 18.02.2021р., №5 від 03.09.2021р., №6 від 03.09.2021р., №7 від 14.12.2021р. при визначенні ціни за одиницю товару необхідно керуватись умовами додаткової угоди №1 від 18.02.2021р. до договору. Таким чином, вартість 1 кВт*год. становить 2,231916 грн. (1414 463,37 грн./ 633 744 кВт*год = 2,231916 грн.); загальна сума грошових коштів, які мали бути перераховані КП „Міські дороги" на рахунок ТОВ „ООЕК" у зв`язку з постачанням відповідачем 350 740 кВт*год. мала становити 782 822,22 грн. (2,231916 грн. * 350 740 кВт*год. = 782 822,22 грн.).

З викладених обставин, отримана відповідачем оплата у сумі 155 412,72 грн. (938234,94 грн. - 782 822,22 грн. = 155 412,72 грн.) за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з ТОВ „ООЕК" на користь КП „Міські дороги" на підставі ч.1 ст. 670 ЦК України.

Господарський суд зазначає, що сплата грошових коштів у сумі 155 412,72 грн. за товар, який не був поставлений ТОВ „ООЕК", свідчить про порушення прав територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради, за рахунок якої оплачувалась електрична енергії за договором, а, отже, доводи відповідача про недоведеність прокурором факту порушення прав позивачів є безпідставними.

Підсумовуючи вищенаведене господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених прокурором позовних вимог у названій частині шляхом присудження до стягнення із ТОВ „ООЕК" на користь КП „Міські дороги" грошових коштів у розмірі 155 412,72 грн.

Господарський суд звертає увагу ТОВ „ООЕК", що для звернення прокурора до суду із позовом достатньо дотримуватися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, які містяться в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Прокурором було дотримано порядок, передбачений статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», а, отже, доводи відповідача про необхідність залишення позову без розгляду є необґрунтованими. Крім того, судом відхиляються доводи ТОВ „ООЕК", яке стверджувало про необхідність залишення позову без розгляду, посилаючись на наявність у органів державного фінансового контролю повноважень щодо здійснення контролю за додержанням законодавства під час укладення договорів про закупівлю, оскільки наявність вказаних повноважень у зазначеного органу жодним чином не впливає на право прокурора звернутися до суду із позовною заявою.

У п. 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 "Справа "Серявін та інші проти України"" (Заява N 4909/04) зазначено, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Окрім того, господарський суд, при вирішення даної справи враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при вирішенні даного спору, суду не вбачається за необхідне надавати правову оцінку кожному із доводів, наведених учасниками судового процесу в обґрунтування власних правових позицій.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі неподання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, господарський суд доходить висновку щодо правомірності та законності часткового задоволення заявлених заступником керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, комунального підприємства „Міські дороги" позовних вимог шляхом визнання недійсними додаткових угод №2 від 18.02.2021р., №3 від 18.02.2021р., №5 від 03.09.2021р., №6 від 03.09.2021р., №7 від 14.12.2021р. до договору про постачання електричної енергії № Ел-1802/Т від 18.02.2021р., укладених між товариством з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія" та комунальним підприємством „Міські дороги"; та стягнення із відповідача на користь комунального підприємства „Міські дороги" грошових коштів у розмірі 155 412,72 грн. В решті позовних вимог необхідно відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 231, 236 - 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсними додаткові угоди №2 від 18.02.2021р., №3 від 18.02.2021р., №5 від 03.09.2021р., №6 від 03.09.2021р., №7 від 14.12.2021р. до договору про постачання електричної енергії № Ел-1802/Т від 18.02.2021р., укладені між товариством з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія" /65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ідентифікаційний код 42114410/ та комунальним підприємством „Міські дороги" /65010, м. Одеса, вул. Краснова, буд. 2-Б; ідентифікаційний код 32642110/.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія" /65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ідентифікаційний код 42114410/ на користь комунального підприємства „Міські дороги" /65010, м. Одеса, вул. Краснова, буд. 2-Б; ідентифікаційний код 32642110/ грошові кошти у розмірі 155 412,72 грн. /сто п`ятдесят п`ять тисяч чотириста дванадцять грн. 72 коп./.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Одеська обласна енергопостачальна компанія" /65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 88, ідентифікаційний код 42114410/ на користь Одеської обласної прокуратури /65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 3; ідентифікаційний код 03528552/ судовий збір у розмірі 14 736,20 грн. /чотирнадцять тисяч сімсот тридцять шість грн. 20 коп./.

5. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 17 серпня 2022 р.

Суддя С.П. Желєзна