ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2022 р. Справа№ 910/18701/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Владимиренко С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району" м. Києва,

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2022

у справі № 910/18701/21 (суддя: Морозов С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глуско-Карт Україна",

до Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району" м. Києва,

про стягнення 67 729,51 грн, -

без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глуско-Карт Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району" м. Києва суми заборгованості, з урахуванням фінансових санкцій, в загальному розмірі 67 729,51 грн, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору про закупівлю товару №46/2-ВТ від 04.05.2020 року, в частині розрахунку за поставлений позивачем товар.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором про закупівлю товару, в частині своєчасної сплати грошових коштів за поставлений товар.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 у справі № 910/18701/21 позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району" м. Києва на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глуско-Карт Україна" суму основного боргу в розмірі 60 000,00 грн (шістдесят тисяч гривень 00 копійок), 3% річних в розмірі 1869,54 грн (одна тисяча вісімсот дев`яносто шість гривень 54 копійки), інфляційні втрати в розмірі 5 832,97 грн (п`ять тисяч вісімсот тридцять дві гривни 97 копійок) та суму судового збору в розмірі 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок).

Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд зазначив що, судом встановлено факт передачі позивачем відповідачу товару на загальну суму 65 603,00 грн., товар прийнятий відповідачем, про що містяться відповідні підписи на накладних, а матеріалами справи підтверджується проведення відповідачем оплати товару на суму в розмірі лише 5 603,00 грн.

Отже, враховуючи, що відповідачем не здійснено оплату поставленого позивачем товару, суд дійшов висновку, що у встановлений, статтею 692 ЦК України, строк, заборгованість за поставлений товар в розмірі 60 000,00 грн, погашена не була та залишається непогашеною на даний час.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Комунальне підприємство "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району" м. Києва звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 у справі № 910/18701/21 та прийняти нове, яким у позові щодо стягнення з Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району" м. Києва суми заборгованості, з урахуванням фінансових санкцій, в загальному розмірі 67 729,51 грн, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору про закупівлю товару №46/2-ВТ від 04.05.2020 року (60 000,00 грн основного боргу, 1 896,54 грн 3% річних, 5 832,97 грн інфляційних втрат) відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції є таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, скаржник вказує на те, що підписання видаткової накладної не свідчить про відсутність претензій щодо якості поставленого товару, та зазначає, що судом не досліджувались обставини чи відбувалась реальна здача-прийняття товару за видатковими накладними у пункті поставки в порядку, визначеному законодавством, чи відбувся факт перевезення вантажу від постачальника до покупця, якими засобами та чи оформлювались товаро-транспортні накладні тощо.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2022, апеляційна скарга у справі № 910/18701/21 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Владимиренко С.В., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2022 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району" м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 у справі № 910/18701/21 було залишено без руху та надано строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліку шляхом подання до суду доказів доплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 924, 00 грн.

27.05.2022 до Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача на виконання вимог ухвали від 18.05.2022 надійшла заява про усунення недоліків до якої останній додав докази доплати судового збору.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Барсук М.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2022, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Владимиренко С.В., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 справу № 910/18701/21 за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району" м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 прийнято до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Алданова С.О. (головуючий), Владимиренко С.В., Зубець Л.П.; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району" м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 в справі №910/18701/21; справу № 910/18701/21 призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи; витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/18701/21; зобов`язано учасників справи направити на адресу суду лист-повідомлення, в якому зазначити щодо обізнаності про розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції; запропоновано учасникам судового процесу подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Про перегляд справи в апеляційному порядку сторони повідомлялись шляхом надіслання копії ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі засобами електронного зв`язку, а також відомості щодо розгляду справи судом апеляційної інстанції було оголошено на офіційному веб-сайті Судова влада України.

26.07.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Глуско-Карт Україна" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свої доводи обґрунтовує тим, що позивач, передавши відповідачу у власність паливні талони на бензин А-95, про що свідчить підписана між сторонами договору видаткова накладна, і, передавши бензовозами у власність апелянту бензин А-92 наливом, про що також свідчить підписана обома сторонами накладна, належним чином виконав свій обов`язок з поставки товару.

Також, позивач наголошує, що сам факт того, що відповідач здійснював оплату кредиторської заборгованості за договором, про що зазначено в платіжному дорученні, свідчить про наявність непогашених грошових зобов`язань перед позивачем за поставлені паливні талони на бензин А-95 та бензин А-92 наливом.

10.08.2022 на адресу суду від апелянта надійшла відповідь на відзив, в якій відповідач вказує на те, що зведений реєстр відпуску палива на АЗС з 04.05.2020 по 02.11.2021 не може бути належним доказом на підтвердження доводів позивача, оскільки не відповідає вимогам та істотним умовам договору №46/2-ВТ від 04.05.2020.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

За змістом ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 ГПК України унормовано, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки сторони письмово висловили свою правову позицію з даного спору, клопотань про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників справи не заявлялось, а необхідності призначення справи до розгляду у відкритому засіданні судом не встановлено, ця постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята за результатами дослідження наявних в матеріалах справи документів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Щодо доводів скаржника про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права з огляду на ухвалення рішення без повідомлення та виклику сторін, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч.ч. 3, 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є стягнення 67 729,51 грн.

Отже, приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, а також заяву позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, місцевим господарським судом дотримано норм процесуального права при вирішенні розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, що спростовує відповідні доводи апелянта.

Як було встановлено судом першої інстанції, 04.05.2020 між Комунальним підприємством «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району» м. Києва (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Глуско-Карт Україна» (постачальник) укладено Договір про закупівлю товару №46/2-ВТ (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, зазначений в специфікації (Додаток №1 до Договору), а покупець - прийняти і оплатити такий товар. Товар постачається окремими партіями згідно потреб покупця. Під партією товару розуміється обсяг товару, що вказаний в заявці на поставку.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що предмет закупівлі: код ДК 021:2015-09130000-9 нафта і дистиляти (бензин А-92, бензин А-95) лот №2 - місце поставки товару: паливо наливом постачається на адресу покупця: м. Київ, провулок Куренівський, 15-А - бензовозами постачальника. Паливо за талонами постачається на адресу постачальника: м. Київ, провулок Куренівський, 15-А.

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна складається з загальної вартості товару, визначеній в специфікації до цього Договору, та становить 371 670,00 грн, у т.ч. ПДВ - 61 945,00 грн, з якої сплачується:

- за кошти місцевого бюджету з рахунків відкритих в Держказначейській службі України, м. Київ УДКСУ у Оболонському районі м. Києва - 223 950,00 грн, у т.ч. ПДВ - 37 325,00 грн;

- за кошти фонду бюджету (СФ інші кошти спеціального фонду) з рахунків відкритих в УДКСУ Оболонського району м. Києва - 00,00 грн;

- за рахунок коштів підприємства - 147 720,00 грн, у т.ч. ПДВ - 24 620,00 грн.

Розрахунки покупця з постачальником здійснюються виключно у національній валюті України на підставі видаткової накладної, підписаної обома сторонами цього Договору, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника з відстроченням платежу до 60 календарних днів з дня отримання товару від постачальника та при наявності бюджетного фінансування. (п. 4.1. Договору).

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2020, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань, які виникли під час дії цього Договору.

Додатком №1 до Договору сторони погодили Специфікацію товару, відповідно до якої поставці підлягає бензин А-92 (налив) в кількості 17500 л на 249 900,00 грн, бензин А-92 (талон) в кількості 2500 л на 45 450,00 грн та бензин А-95 (талон) в кількості 4000 л на 76 320,00 грн.

В подальшому сторонами вносились зміни до Договору.

Так, Додатковою угодою №1 від 30.06.2020 сторони внесли зміни до Специфікації до Договору та виклали її наступним чином: поставці підлягає бензин А-92 (налив) в кількості 7970 л на 113 811,60 грн, бензин А-92 (талон) в кількості 2500 л на 45 450,00 грн, бензин А-95 (талон) в кількості 4000 л на 76 320,00 грн та бензин А-92 (налив) в кількості 8988 л на 136 078,32 грн.

Додатковою угодою №3 від 16.11.2020 року сторони внесли зміни до Специфікації Договору та виклали її наступним чином: поставці підлягає бензин А-92 (налив) в кількості 7970 л на 113 811,60 грн, бензин А-92 (талон) в кількості 2500 л на 45 450,00 грн, бензин А-95 (талон) в кількості 3640 л на 76 221,60 грн та бензин А-92 (налив) в кількості 8988 л на 136 078,32 грн.

Позивачем на виконання умов Договору було поставлено відповідачу товар на підставі накладної №6863 від 20.07.2020 року (бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5 (код УТК ЗЕД 2710 12 41 94)) в кількості 2 950,00 літрів на суму в розмірі 44 663,00 грн (бензин отримано відповідачем про що свідчить підпис Снігир О.Ю. в графі «отримав(ла)» на вказаній накладній).

Відповідно до видаткової накладної №Т-7274 від 02.12.2020 позивачем поставлено відповідачу бензин А-95 (в талонах) в кількості 100 шт (по 10 л кожний талон - разом 1000 л) на суму в розмірі 20 940,00 грн (талони отримано відповідачем про що свідчить підпис Чикаленко О.В.в графі «отримав(ла)» на вказаній видатковій накладній).

Як зазначено в позові, відповідач, взяті на себе зобов`язання в повному обсязі за Договорами не виконав, у зв`язку з чим позивач направив відповідачу претензію (вих. №163/1/2) від 23.04.2021 про сплату заборгованості, яку останнім отримано 06.05.2021, відповідно до відмітки, яка міститься на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 352.

В подальшому відповідачем здійснено частковий розрахунок з позивачем на суму в розмірі 5 603,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №273 від 26.05.2021 року, яка міститься в матеріалах справи.

Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 60 000,00 грн, суму 3% річних в розмірі 1 896,54 грн та суму інфляційних втрат в розмірі 5 832,97 грн.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Матерілами справи підтверджується, що позивачем на виконання умов Договору було поставлено відповідачу товар на підставі накладної №6863 від 20.07.2020 (бензин автомобільний А-92-Євро5-Е5 (код УТК ЗЕД 2710 12 41 94)) в кількості 2 950,00 літрів на суму в розмірі 44 663,00 грн (бензин отримано відповідачем про що свідчить підпис Снігир О.Ю. в графі «отримав(ла)» на вказаній накладній) (а.с. 25).

Також, відповідно до видаткової накладної №Т-7274 від 02.12.2020 позивачем поставлено відповідачу бензин А-95 (в талонах) в кількості 100 шт (по 10 л кожний талон - разом 1000 л) на суму в розмірі 20 940,00 грн (талони отримано відповідачем про що свідчить підпис Чикаленко О.В.в графі «отримав(ла)» на вказаній видатковій накладній) (а.с. 26).

Колегія суддів звертає увагу на те, що підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар і строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено факт передачі позивачем відповідачу товару на загальну суму 65 603,00 грн, що підтверджується зазначеними вище належними доказами, а саме видатковими накладними, на яких містяться підписи та прізвища відповідальних осіб кожної зі сторін, що спростовує доводи скаржника про недослідження обставин поставки товару відповідачу.

Згідно з п. 4.1. Договору розрахунки покупця з постачальником здійснюються виключно у національній валюті України на підставі видаткової накладної, підписаної обома сторонами цього Договору, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника з відстроченням платежу до 60 календарних днів з дня отримання товару від постачальника та при наявності бюджетного фінансування.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Статтею 538 Цивільного кодексу України визначено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Відповідно до статі 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, з прийняттям у власність бензину А-92 наливом та талонів на бензин А-95, у відповідача виникли зобов`язання відповідно до статті 692 ЦК України та п.п. 4.1, 4.3 Договору оплатити вартість товару протягом 60 календарних днів з дати отримання товару.

Доказів сплати відповідачем коштів за поставлений товар у визначений Договором строк матеріали справи не містять.

У зв`язку з вищевикладеним, а саме, відсутністю оплати за поставлений товар, позивач направив відповідачу претензію (вих. №163/1/2) від 23.04.2021 про сплату заборгованості, яку останнім отримано 06.05.2021, відповідно до відмітки, яка міститься на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №352.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що в подальшому ним здійснено частковий розрахунок з позивачем на суму в розмірі 5 603,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 273 від 26.05.2021 (а.с. 29).

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що в графі «призначення платежу» у вищевказаному платіжному дорученні безпосередньо відповідач вказує «оплата кредиторської заборгованості за бензин зг.дог.№46/2-ВТ від 04.05.2020», чим сам підтверджує існування заборгованості за відповідним договором перед позивачем.

До того ж, зміст договору свідчить, що його предметом є не тільки нафтопродукти в агрегатному стані рідини (поставка наливом), а й паливні талони, що спростовує доводи відповідача про відсутність обов`язку сплати за поставлені позивачем талони.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Таким чином, оскільки відповідачем не здійснено оплату поставленого позивачем товару, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що у встановлений законом та договором строк заборгованість за поставлений товар в розмірі 60 000,00 грн, погашена не була та залишається непогашеною на даний час, і апелянтом жодним чином не спростована.

За змістом ч.1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

У відповідності до ч. 3 ст. 13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У силу приписів ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене вище, оскільки загальна сума основного боргу відповідача в розмірі 60 000,00 грн. підтверджена належними доказами, і апелянтом цю заборгованість перед позивачем не погашено, жодних доказів щодо відсутності підстав для сплати останньої не надано, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення вимог про стягнення вказаної суми основного боргу.

Судом апеляційної інстанції також враховується, що згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши здійснений Господарським судом міста Києва розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що вони є арифметично та методологічно вірними, тому відповідні вимоги позивача підлягають задоволенню у заявленому розмірі на суму 1 896,54 грн 3% річних та 5 832,97 грн інфляційних втрат.

Колегія суддів зауважує, що скаржником не оскаржується розрахунок суми 3% річних та інфляційних втрат.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції є таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 у справі № 910/18701/21 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати зі сплати судового збору, що були понесені стороною в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (відповідача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району" м. Києва залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 у справі № 910/18701/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Комунальне підприємство "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Оболонського району" м. Києва.

4. Справу № 910/18701/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені в ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

С.В. Владимиренко