УХВАЛА

м. Київ

29.08.2022Справа № 910/8032/22

Суддя Зеленіна Н.І., розглянувши заяву Товариства обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" за вих. №131 від 18.08.2022 до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальне миюче обладнання" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу №3302828ВЦ від 09.08.2019 у розмірі 24 892,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальне миюче обладнання" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу № 3302828ВЦ від 09.08.2019 у розмірі 24 892,72 грн.

Відповідно до ст. 149 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Як вбачається із матеріалів заяви, заборгованість виникла на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу на об`єктах, які розташовані за адресами: неж. будівля, ввід 1, м. Славутич, Сосновий проїзд, 5; неж.будівля, ввід 2, м. Славутич, Сосновий проїзд, 5.

Частиною 3 ст. 30 ГПК України встановлено що спори, які виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 зазначила, що за визначенням, яке дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука "з приводу" означає "у зв`язку з чим-небудь", тому словосполучення "з приводу нерухомого майна" треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, Велика Палата Верховного суду дійшла висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №910/6644/18 та від 07.07.2020 у справі №910/10647/18.

З урахуванням наведеного, вимога про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію має пред`являтися за місцезнаходженням нерухомого майна, відповідно до правил виключної підсудності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №638/1998/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 152 ГПК України якщо судом буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Враховуючи, що предметом даної заяви є вимога про стягнення заборгованості за електричну енергію, яка була спожита відповідачем у процесі користування нерухомим майном, що розташоване в Київській області, тому дана заява не підсудна Господарському суду міста Києва, а підлягає передачі за встановленою виключною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Керуючись ст. 30, 149, 152, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" за вих. №131 від 23.08.2022 до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальне миюче обладнання" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості розмірі 24 892,72 грн передати за підсудністю до Господарського суду Київської області (01000, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16).

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна