УХВАЛА

м. Київ

22.08.2022Справа № 910/3242/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши

заяву Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про заміну сторони (боржника) її правонаступником у справі №910/3242/21

за позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація», м. Київ

до Головного управління ДФС у м. Києві, м. Київ

про стягнення 9 589,21 грн,

Представники:

від заявника: не з`явилися;

від позивача (стягувача): не з`явилися;

від відповідача (боржника): не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про стягнення 9 589,21 грн, у тому числі: 8 462,23 грн - основного боргу, 517,91 грн - пені, 316,50 грн - 3% річних та 292,57 грн - інфляційних втрат, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньо-будинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів №1980 від 23.01.2013.

Господарський суд міста Києва рішенням від 28.04.2021 у справі №910/3242/21 у задоволенні позову Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» відмовив.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 13.07.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 28.04.2021 скасував, позов задовольнив частково: присудив до стягнення з Головного управління ДФС у м. Києві на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» основний борг в сумі 8 462,23 грн, 3 % річних в сумі 316,50 грн, інфляційні втрати в сумі 292,57 грн, витрати по сплаті судового збору за позначу позову в сумі 2 147,40 грн та витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 3 221,10 грн.

21.07.2021 на виконання вказаної постанови Господарським судом міста Києва видано наказ.

05.08.2021 до суду надійшла заява Головного управління ДФС у м. Києві про заміну сторони боржника - Головного управління ДФС у м. Києві його процесуальним правонаступником Головним управлінням ДПС у м. Києві на стадії виконання судового рішення у справі №910/3242/21.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 30.08.2021 заяву Головного управління ДФС у м. Києві про заміну сторони (боржника) її правонаступником задовольнив, зокрема, здійснив на стадії виконання судового рішення від 13.07.2021 у справі №910/3242/21 заміну сторони (боржника) - Головного управління ДФС у м. Києві його правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ідентифікаційний код 43141267).

Північний апеляційний господарський суд постановою від 09.11.2021 скасував ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.08.2021, у задоволенні заяви Головного управління ДФС у м. Києві про заміну сторони боржника - Головного управління ДФС у м. Києві його процесуальним правонаступником Головним управлінням ДПС у м. Києві на стадії виконання судового рішення у справі №910/3242/21 відмовив.

08.08.2022 до суду надійшла заява Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про заміну сторони боржника його процесуальним правонаступником Державною податковою службою України в особі відокремленого підрозділу - Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на стадії виконання судового рішення у справі №910/3242/21.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.08.2022 заяву Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про заміну сторони правонаступником прийняв до розгляду, судове засідання призначив на 22.08.2022.

22.08.2022 у судове засідання представники заявника, стягувача та боржника не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши матеріали поданої заяви про заміну сторони (боржника) процесуальним правонаступником на стадії виконання судового рішення у справі №910/3242/21, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з огляду на наступне.

В обґрунтування поданої заяви Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві посилається, зокрема на таке.

Згідно п. 2 постанови №1200 від 18.12.2018 «Про утворення державної податкової служби України та Державної митної служби України» Державна податкова служба є правонаступником прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» №537 від 19.06.2019 утворено як територіальний орган Державної податкової служби Головне управління ДПС у м. Києві, яке з 22.10.2020 знаходиться в стані припинення.

Наказом Державної податкової служби України №529 від 30.09.2020 утворено Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, яке забезпечує реалізацію повноважень ДПС України на території м. Києва та є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС у м. Києві.

Таким чином, за твердженням заявника, оскільки Головне управління ДПС у м. Києві листом №4469/5/26-15-10-04-07 від 01.02.2022 повідомило Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві про можливість стягнення судових витрат з ГУ ДПС у м. Києві у разі заміни боржника у виконавчому провадженні, Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві просить суд замінити боржника на стадії виконання судового рішення у справі №910/3242/21 з Головного управління ДПС у м. Києві на його правонаступника - Державну податкову службу України в особі відокремленого структурного підрозділу - Головного управління Державної податкової служби у місті Києві.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ст. 334 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ГПК України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі № 917/1339/16).

У виконавчому провадженні заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 334 ГПК України, а саме у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша, друга цієї статті).

Відповідно до ч. 5 ст. 334 ГПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права.

Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань щодо можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані у період з травня по вересень 2019 року за договором про надання послуг на теплопостачання та технічне обслуговування і утримання внутрішньобудинкових інженерних систем ЦО, ГВП та їх абонентських уводів №1980 від 23.01.2013 (далі Договір), але неоплачені послуги в сумі 8 462,23 грн., пені в сумі 517,91 грн., 3 % річних в сумі 316,50 грн. та інфляційних втрат в сумі 292,57 грн.

З матеріалів справи слідує, що договір було укладено між позивачем як підприємством та Державною податковою інспекцією в Оболонському районі м. Києва ДПС як споживачем.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» №229 від 20.03.2013 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства доходів і зборів, зокрема і Державну податкову інспекцію в Оболонському районі Головного управління Міндоходів та реорганізовано шляхом приєднання до вказаної особи Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва ДПС.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» №311 від 06.08.2014 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фіскальної служби, зокрема і Державну податкову інспекцію в Оболонському районі Головного управління ДФС та реорганізовано шляхом приєднання до вказаної особи Державну податкову інспекцію в Оболонському районі Головного управління Міндоходів.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» № 296 від 28.03.2018 реорганізовано Державну податкову інспекцію в Оболонському районі Головного управління ДФС шляхом її приєднання як структурного підрозділу до Головного управління ДФС у м. Києві (відповідач).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» № 1200 від 18.12.2018 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу та, серед іншого, установлено, що:

- Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності;

- Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до КПК України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 19.06.2019 № 537 створено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, зокрема і Головне управління ДПС у м. Києві та реорганізовано Головне управління ДФС у м. Києві (відповідач) шляхом приєднання його до Головного управління ДПС у м. Києві.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію юридичної особи - ДПІ в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві припинено, про що внесено відповідний запис № 1032806 від 25.10.2019; Головне управління ДФС у м. Києві (відповідач) з 01.08.2019 перебуває у стані припинення, проте на даний час державну реєстрацію вказаної особи не припинено.

За змістом ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074, який визначає механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі органи виконавчої влади) та їх територіальних органів:

- органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються або ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України (п. 2);

- орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади. Орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації (п.п. 4, 5);

- права та обов`язки органів виконавчої влади переходять, зокрема, у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади (п. 6);

- майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом (п. 7).

За правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.09.2019 у справі № 916/376/15-г:

- системний аналіз положень Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074, ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у свої сукупності свідчить, що інститут правонаступництва органів державної влади різниться від інституту правонаступництва суб`єктів приватного права, оскільки є більш ширшим за змістом, включаючи в себе: правонаступництво в завданнях, функціях та повноваженнях як складових категорії компетенції органу виконавчої влади, а також щодо конкретних управлінських (організаційних) прав та обов`язків, які складають зміст відповідних правовідносин - тобто публічне правонаступництво за якого відбувається перехід владних прав та функції органу, що реорганізовується до органу, що створюється та правонаступництво в майнових приватних правовідносинах, у яких орган влади виступає як юридична особа приватного права. У випадку публічного правонаступництва перехід таких прав та обов`язків оформлюється нормативним актом, тоді як правонаступництво в майнових приватних правовідносинах здійснюється на підставі передавального акту (ч. 2 ст. 107 ЦК України, п. 7 Порядку № 1074 від 20.10.2011). При цьому юридична особа є припиненою з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Враховуючи, що предметом розгляду є заява Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про заміну сторони (боржника) який є органом державної влади саме у майнових приватних правовідносинах, умовою задоволення вказаної заяви є встановлення обставин переходу майнових прав та обов`язків відповідача у процесі його реорганізації до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу - Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, які, з урахуванням наведеного, мають підтверджуватися передавальним актом.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене вище, факт переходу майнових прав та обов`язків відповідача у процесі його реорганізації до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу - Головного управління Державної податкової служби у місті Києві має бути підтверджений у порядку, встановленому Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 №1074, проте доказів такого переходу матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 1 ст. 74 України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, відповідно до приписів чинного законодавства саме на заявника покладений обов`язок належними та допустимими доказами довести ті обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення поданої ним заяви, тобто, у даному випадку, саме Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві повинно довести, що за відповідним перевальним актом до Державної податкової служби України в особі відокремленого підрозділу - Головного управління Державної податкової служби у місті Києві перейшли майнові обов`язки відповідача у цій справи, проте належних та допустимих доказів вказаного заявник до поданої ними заяви не додав.

Ураховуючи встановлене, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для здійснення заміни у виконавчому провадженні сторони боржника - Головного управління ДФС у м. Києві на його правонаступника - Державну податкову службу України в особі відокремленого підрозділу - Головного управління Державної податкової служби у місті Києві.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про заміну сторони (боржника) її правонаступником у справі №910/3242/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 22.08.2022.

Суддя В.В. Бондарчук