РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.08.2022Справа № 910/8155/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український транспортний сервіс» (вул. М. Грушевського, буд. 28/2, м. Київ, 01021) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистік» (вул. Ділова, буд. 5, корп. 2, м. Київ, 03150) про визнання недійсним правочину в частині.

За участю представників:

від позивача - Кладовщикова О.В., Захарченко Ю.О.;

від відповідача - Оприсняк Б.Р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Український транспортний сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистік» про визнання недійсним правочину в частині та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд визнати недійсним правочин у частині, а саме додатку № 3 від 29.01.2020, який є частиною договору № 2-298/12-19 від 06.12.2019, укладеного між ТОВ «Український транспортний сервіс» та ТОВ «Рейл Лоджистік»; стягнути з ТОВ «Рейл Лоджистік» на користь ТОВ «Український транспортний сервіс» 2102,00 грн судового збору.

Позовна заява мотивована тим, що додаток № 3 від 29.01.2020, який є частиною договору № 2-298/12-19 від 06.12.2019, був вчинений без волевиявлення позивача. Зміни до договору у вигляді додатку №3 від 29.01.2020 не були погоджені та не були підписані позивачем, і відповідно до п. п. 9.3, 9.4 договору є недійсними.

Крім того, позивачем подано клопотання про призначення комплексної експертизи (почеркознавчої та технічної), проведення якої доручити атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Ухвалою суду від 15.06.2020 позовну заяву ТОВ «Український транспортний сервіс» залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, з урахуванням положень п. 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

16.06.2020 до суду від відповідача надійшли заперечення проти відкриття провадження у справі.

19.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, з доданими до неї документами.

В період часу з 19.06.2020 до 24.06.2020 суддя Демидов В.О. перебував у щорічній основній відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 23.07.2020. Запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову. Позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з для отримання відзиву на позовну заяву, подати відповідь на відзив, визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

13.07.2020 до суду від відповідача надійшла заява про повернення позовної заяви без розгляду.

20.07.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позову, та до якого відповідачем додано клопотання про витребування доказів та заяву про письмове опитування позивача про обставини, що мають значення для справи. Відповідач зазначає, що позивачем не доведено обставини, на які він посилається, а посилання позивача на кримінальне провадження не є належним та допустимим доказом підробки додатку №3.

У судовому засіданні 23.07.2020 оголошено перерву до 13.08.2020.

11.08.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

13.08.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання про зобов`язання позивача надати відповідь на письмові запитання відповідача.

В підготовче засідання 13.08.2020 з`явилися уповноважені представники сторін, строк підготовчого провадження продовжено судом до 30 днів, у судовому засіданні оголошено перерву до 17.09.2020.

25.08.2020 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

27.08.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання про зобов`язання позивача надати відповідь на письмові запитання відповідача.

28.08.2020 до суду від позивача надійшла заява про виправлення технічної помилки в частині долучення до відповіді на відзив копії неналежного документу та надано суду засвідчену копію відповіді слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП України у м. Києві № 8852/125/47-2020 від 19.06.2020.

17.09.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 заяву відповідача ТОВ «Рейл Лоджистік» від 20.07.2020 про письмове опитування позивача ТОВ «Український транспортний сервіс», клопотання відповідача ТОВ «Рейл Лоджистік» від 13.08.2020 та від 27.08.2020 про зобов`язання позивача ТОВ «Український транспортний сервіс» надати відповідь на письмові запитання відповідача - задоволено.

Зобов`язано позивача подати до суду у формі заяви свідка не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання вичерпну відповідь про висновки проведеного службового розслідування щодо обставин укладання додатку № 3 від 29.01.2020 до договору № 2-298/12-19 від 06.12.2019. Відповіді на запитання подаються до суду керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка. Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням доказів, що підтверджують відповідні обставини, разом із заявою свідка надати такі докази. Копію заяви свідка не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання надіслати ТОВ «Рейл Лоджистік», докази чого надати суду. Витребувано у відповідача ТОВ «Рейл Лоджистік» (вул. Ділова, буд. 5, корп. 2, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 40637393) оригінал додатку № 3 від 29.01.2020 до договору № 2-298/12-19 від 06.12.2019. Запропоновано відповідачу надати запитання щодо поданого клопотання позивача про призначення комплексної (почеркознавчої та технічної) експертизи. Відкладено підготовче засідання у справі № 910/8155/20 на 01.10.2020.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О. розгляд справи з 01.10.2020 перенесено на 15.10.2020.

06.10.2020 позивач подав до суду заяву свідка та додаткові документи для долучення до матеріалів справи, а також письмові заперечення на клопотання про витребування доказів.

15.10.2020 судове засідання не відбулося зв`язку із перебуванням судді Демидова В.О. у відпустці, розгляд справи відкладено на 30.10.2020.

29.10.2020 відповідач подав до суду клопотання про зобов`язання позивача надати відповідь на письмові питання відповідача та заперечення на клопотання про призначення комплексної почеркознавчої та технічної експертизи, а також надав додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Крім того, відповідач подав клопотання про визначення переліку питань, роз`яснення яких потребує висновку експерта, в якому просив визначити наступні питання, з яких має бути проведена експертиза. Витребувати у ТОВ «Український транспортний сервіс» оригінал листа від 04.03.2020 за вих. №79 (інструкція про повернення вагонів з орендного користування). Проведення судової експертизи доручити Державному науково-дослідницькому експертно-криміналістичному центру МВС України (03170, м. Київ, вул. В. Кільцева, буд. 4).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2020 витребувано у відповідача ТОВ «Рейл Лоджистік» (вул. Ділова, буд. 5, корп. 2, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 40637393) оригінал додатку № 3 до договору від 29.01.2020 до договору № 2-298/12-19 від 06.12.2019. Попереджено ТОВ «Рейл Лоджистік», що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. Відкладено підготовче засідання у справі № 910/8155/20 на 26.11.2020.

25.11.2020 до суду надійшли нотаріально завірені заяви свідка - бухгалтера ТОВ «Український транспортний сервіс» з 01.10.2019 по 07.08.2020 ОСОБА_1

25.11.2020 від позивача до суду надійшло клопотання про уточнення переліку питань, роз`яснення яких потребує висновку експерта. Визначено наступні питання, з яких має бути проведена експертиза. Витребувати примірник оригіналу Додатку №3 від 29.01.2020 до Договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019, що зберігається у відповідача ТОВ «Рейл Лоджистік».

25.11.2020 позивач подав до суду письмове пояснення щодо місцезнаходження оригіналу оспорюваного документу, а також заперечення на клопотання відповідача про визначення переліку питань, роз`яснення яких потребує висновку експерта, в яких вказував, що обсяг предмету доказування в даному спорі повинен обмежуватися лише обставинами, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а питання відповідача, роз`яснення яких, на його думку, потребують висновку експерта, ні окремо, ні у сукупності не відносяться до предмету доказування саме за заявленими позовними вимогами, оскільки стосуються з`ясування обставин укладення та підписання первинних документів, які позивачем не оспорюються і не є предметом позову.

Також 25.11.2020 позивач подав клопотання про приєднання документів до матеріалів справи та витребування документів, що знаходяться в провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві, а саме оригіналу Додатку №3 від 29.01.2020 до Договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019, що належить позивачу.

25.11.2020 відповідач подав до суду клопотання про долучення доказів, а саме Висновку експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України №ЕД-19-20/31740-ТД від 13.11.2020, яким встановлено, що відбитки печатки ТОВ «Український транспортний сервіс», які розміщені у акті надання послуг №36 від 31.12.2019 за договором оренди №2-298/12-19 від 06.12.2019; акті надання послуг №3 від 31.01.2020 за договором оренди №2-298/12-19 від 06.12.2019; акті прийому-передачі вагонів в оренду №9 від 25.12.2019 до договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019; акті прийому-передачі вагонів в оренду №14 від 07.01.2020 до договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019; акті прийому-передачі вагонів в оренду №20 від 23.01.2020 до договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019; додатку №3 від 29.01.2020 до договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019, нанесено однією печаткою ТОВ «Український транспортний сервіс». Друкований текст, який розташований у акті надання послуг №36 від 31.12.2019 за договором оренди №2-298/12-19 від 06.12.2019; акті надання послуг №36 від 31.12.2019 за договором оренди №2-298/12-19 від 06.12.2019; акті надання послуг №3 від 31.01.2020 за договором оренди №2-298/12-19 від 06.12.2019; акті прийому-передачі вагонів в оренду №9 від 25.12.2019 до договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019; акті прийому-передачі вагонів в оренду №14 від 07.01.2020 до договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019; акті прийому-передачі вагонів в оренду №20 від 23.01.2020 до договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019; додатку №3 від 29.01.2020 до договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019, виконано за допомогою одного поліхромного знакодрукувального пристрою.

Також 25.11.2020 відповідач подав до суду витребуваний судом оригінал Додатку №3 від 29.01.2020 до Договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019.

У судовому засіданні 26.11.2020 оголошено перерву до 03.12.2020.

03.12.2020 позивач подав до суду заперечення на приєднання до матеріалів справи висновку експерта №ЕД-19-20/31740-ТД від 13.11.2020, оскільки такий не містить відповідей на питання, які входять до предмету доказування у справі, та не встановлює дійсних обставин справи, зокрема, питання належності підпису на спірному Додатку №3 від 29.01.2020 саме директору позивача ОСОБА_2

03.12.2020 відповідач подав до суду клопотання про уточнення переліку питань, роз`яснення яких потребує висновку експерта, в якому просив визначити наступні питання, з яких має бути проведена експертиза.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче засідання у справі відкладено на 10.12.2020.

Ухвалою суду від 10.12.2020 задоволено клопотання позивача про призначення у справі № 910/8155/20 судової комплексної експертизи (почеркознавчої та технічної). Призначено у справі № 910/8155/20 судову комплексну експертизу (почеркознавчу та технічну), на вирішення якої поставлено наступні запитання:

- Чи виконаний підпис в графі стовпчика «Орендодавець ТОВ «УТС» директор ОСОБА_2» на аркуші Додатку №3 від 29.01.2020 до Договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019 власноручно директором ТОВ «Український транспортний сервіс» ОСОБА_2, чи іншою особою?

- Яким способом виконаний підпис (пишучим приладом чи за допомогою технічних засобів)?

- Чи виконано підпис директора ТОВ «Український транспортний сервіс» ОСОБА_2 на Додатку №3 від 29.01.2020 до Договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019 друкарським методом (роздруковане на принтері) або за допомогою печатки факсиміле?

- Яким способом виготовлено документ Додаток №3 від 29.01.2020 до Договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019?

- Чи є досліджуваний реквізит документа - підпис директора ТОВ «Український транспортний сервіс» ОСОБА_2 на Додатку №3 від 29.01.2020 до Договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019 лише зображенням, що імітує підпис директора ТОВ «Український транспортний сервіс» ОСОБА_2?

- Чи виготовлено документ Додаток №3 від 29.01.2020 до Договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019 шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?

- Чи містить документ Додаток №3 від 29.01.2020 до Договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019 сліди шляхом механічних маніпуляцій (дописування, підтирання, підчистка, витравлення тексту тощо)? Проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6). Попереджено експерта, який буде здійснювати судову експертизу, про кримінальну відповідальність згідно з ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

На виконання ухвали суду від 10.12.2020 у справі № 910/8155/20 супровідним листом від 28.12.2020 матеріали справи № 910/8155/20 було скеровано до експертної установи для проведення експертизи.

29.12.2020 до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла апеляційна скарга на ухвалу від 10.12.2020 у справі № 910/8155/20 про призначення експертизи.

20.01.2021 судом направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз лист про повернення матеріалів справи №910/8155/20 для скерування до суду апеляційної інстанції.

28.01.2021 до суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/8155/20 спільно із клопотанням про надання додаткових матеріалів для проведення судової експертизи.

Листом від 01.02.2021 судом направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз відповідь із зазначенням, що розгляд клопотання судових експертів про надання додаткових матеріалів буде здійснений після повернення матеріалів справи № 910/8155/20 із апеляційної інстанції.

05.02.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду направлено апеляційну скаргу разом із матеріалами справи.

На адресу Господарського суду міста Києва повернулись з Північного апеляційного господарського суду матеріалами справи.

Враховуючи, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 у справі №910/8155/20 залишено без задоволення та ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 у справі №910/8155/20 залишено без змін, суд вважав за можливе розглянути клопотання Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів для проведення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2021 поновлено провадження у справі № 910/8155/20, підготовче засідання призначено на 01.07.21 о 15:10 год.

Зобов`язано позивача надати вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_2 , які виконані особисто ним за періоди з 2015 по 2019 років включно, які можуть міститися у документах (з місця роботи: статутах / протоколах / заявах / листах до: організацій, підприємств державної та комунальної форм власності: ЖКХ / ОСББ / КЕУ / ЗС України / Військового комісаріату, тощо); у нотаріальних документах: довіреностях /договорах / заявах /різного роду актах купівлі-продажу/ тощо); ДПСУ (деклараціях); РАЦС (у виписках та актах цивільного стану: про шлюб / про розірвання шлюбу / реєстрації батьками дітей, тощо); записниках, листах, щоденниках, автобіографії, тощо (не менше ніж у 15-20-ти документах); перелік документів, які містять умовно-вільні зразки підпису ОСОБА_2, які експерти мають право використовувати у якості порівняльного матеріалу; експериментальних зразків підпису та почерку ОСОБА_2

Судове засідання, призначене на 01.07.2021 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Демидова В.О. на лікарняному та Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2021 підготовче засідання у справі №910/8155/20 призначено на 15.07.21.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання 15.07.2021 представників сторін, Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2021 відкладено підготовче засідання у справі №910/8155/20 призначено на 12.08.21.

У судове засідання 12.08.2021 представники сторін прибули та у зв`язку з прибуттям директора ТОВ "Український транспортний сервіс"- ОСОБА_2, судом було відібрано зразки підписів останнього.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2021, суд ухвалив на вирішення судово комплексної експертизи (почеркознавчої та технічної), поставити наступні запитання:

- Чи виконаний підпис в графі стовпчика «Орендодавець ТОВ «УТС» директор ОСОБА_2» на аркуші Додатку №3 від 29.01.2020 до Договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019 власноручно директором ТОВ «Український транспортний сервіс» ОСОБА_2, чи іншою особою?

- Яким способом виконаний підпис (пишучим приладом чи за допомогою технічних засобів)?

- Чи виконано підпис директора ТОВ «Український транспортний сервіс» ОСОБА_2 на Додатку №3 від 29.01.2020 до Договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019 друкарським методом (роздруковане на принтері) або за допомогою печатки факсиміле?

- Яким способом виготовлено документ Додаток №3 від 29.01.2020 до Договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019?

- Чи є досліджуваний реквізит документа - підпис директора ТОВ «Український транспортний сервіс» ОСОБА_2 на Додатку №3 від 29.01.2020 до Договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019 лише зображенням, що імітує підпис директора ТОВ «Український транспортний сервіс» ОСОБА_2?

- Чи виготовлено документ Додаток №3 від 29.01.2020 до Договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019 шляхом монтажу за допомогою комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки?

- Чи містить документ Додаток №3 від 29.01.2020 до Договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019 сліди шляхом механічних маніпуляцій (дописування, підтирання, підчистка, витравлення тексту тощо)? Проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Ухвалу та матеріали справи № 910/8155/20 надіслано Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6). Провадження у справі № 910/8155/20 зупинено на час проведення судової експертизи.

26.05.2022 до Господарського суду міста Києва з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/8155/20 із висновком експерта № 767/21-33/768/21-32/26835/21-33/26836/21-32 від 19.05.2022 за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої та судової технічної експертизи документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 поновлено провадження у справі № 910/8155/20 та призначено підготовче засідання на 16.06.22 о 15:00 год.

У судовому засіданні 16.06.2022 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 07.07.2022 о 14:30 год.

01.07.2022 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення.

07.07.2022 від представника позивача надійшли заперечення на додаткові пояснення.

07.07.2022 від представника відповідача надійшло клопотання про призначення судової технічної експертизи документів. Відповідно до останнього представник зазначає, що участь юридичної особи в укладенні правочину може підтверджуватися, зокрема, підписом уповноваженої особи на документі, наявністю відтисків печатки такої юридичної особи на документі, використанням одного знакодрукуючого пристрою для виготовлення документу. А відтак, представник відповідача просить на розгляд судової технічної експертизи поставити наступні питання:

- однією печаткою ТОВ «Український транспортний сервіс», ідентифікаційний код юридичної особи 41443378, чи різними нанесені відтиски на Додатку № 3 від 29.01.2020 до договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019 та позовній заяві ТОВ «Український транспортний сервіс» від 10.06.2020, що знаходиться у матеріалах справи.

- на одному друкуючому пристрої чи на різних роздруковані Додаток № 3 від 29.01.2020 до договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019 та позовна заява ТОВ «Український транспортний сервіс» від 10.06.2020, що знаходиться у матеріалах справи.

У судовому засіданні 07.07.2022 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 14.07.2022.

13.07.2022 від представника позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про призначення судової технічної експертизи документів від 07.07.2022, зокрема останнє обгрунтованого тим, що позивач, звертаючись до суду, надав до матеріалів справи достатній перелік доказів того, що директор Товариства ОСОБА_2, як особа, уповноважена на укладання правочинів від імені Товариства, маючи необхідний обсяг цивільної дієздатності, своєю заявою заперечив наявність волевиявлення на вказаний правочин, зазначав, що це не відповідало його внутрішній волі та він не надавав згоди на таку угоду та не бажав настання реальних правових наслідків, що обумовлені таким укладанням.

Окрім того, останній зазначив, що клопотання про призначення судової технічної експертизи документів від 07.07.2022 повністю дублює доводи та аргументи, що відповідачем викладалися в апеляційній скарзі до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про призначення судової технічної експертизи документів. Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.08.22 о 12:20 год.

У судовому засіданні 04.08.2022 оголошено перерву до 12.08.2022.

У судовому засіданні 12.08.2022 представник відповідача подав до суду заяву про понесені судові витрати.

У судове засідання 12.08.2022 з`явились представники позивача та відповідача, надали пояснення по справі.

В судовому засіданні 12.08.2022 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

06.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український транспортний сервіс» (далі - ТОВ «УТС», позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» (далі - ТОВ «Рейл Лоджистікс», відповідач, орендар) укладено договір оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 (далі- договір), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець зобов`язується передати, а орендар прийняти в оренду залізничний рухомий склад (далі - РС, вагони або рухомий склад), технічно справний і комерційно придатний до перевезень вантажів, очищений від залишків вантажу. Номери РС, кількість, модель, рік будови і вид РС вказуються в актах прийому-передачі до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Передача рухомого складу в оренду відбувається в місцях, визначених за угодою сторін цього договору і оформлюється актом прийому-передачі, який підписується на залізничній станції України (на підконтрольній офіційній владі України території) погодженій сторонами. Датою початку оренди вважається дата підписання актів прийому-передачі. День підписання акту прийому-передачі вважається першим днем оренди і відповідає даті прибуття вагонів на залізничну станцію прийому-передачі на території України (п.2.1 договору).

Датою повернення рухомого складу є дата підписання актів прийому-передачі, що відповідає календарному штемпелю дати прибуття РС на станцію, вказану орендодавцем, або дата акту технічного огляду, якщо при поверненні РС були виявлені пошкодження або несправності. День підписання акту прийому-передачі з оренди вважається останнім днем оренди (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору розмір орендної плати узгоджується сторонами в додатках до даного договору, які є невід`ємною частиною цього договору.

Розмір орендної плати може бути змінений тільки по взаємній згоді сторін шляхом укладення додаткової угоди до цього договору, проєкт якої направляється стороною, що ініціює зміни, іншій стороні (п. 4.2.1 договору).

Цей договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання (п. 8.1 договору).

Пунктом 9.3 договору сторони погодили, що цей договір, усі доповнення до нього, підписані та передані по засобах електронної пошти, факсимільного зв`язку, сторони визнають такими, що мають юридичну силу оригіналів до фактичного отримання оригіналів таких документів поштою впродовж 20 календарних днів з дати їх підписання. Сторони погодили, що документи, підписані та передані сторонами за допомогою факсимільного зв`язку або електронної пошти можуть бути використані в якості письмових доказів узгодження умов цього договору, а також доказів виконання сторонами цього договору в суді.

Зміни і доповнення до цього договору дійсні тільки у разі, якщо вони здійснені у письмовій формі і підписані уповноваженими представниками обох сторін (п. 9.4 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору № 2-298/12-19 оренди залізничного рухомого складу від 06.12.2019 відповідач передав, а позивач прийняв в оренду 102 напіввагони, що підтверджується актами прийому-передачі вагонів в оренду № 1 від 10.12.2019, № 2 від 12.12.2019, № 3 від 14.12.2019, № 4 від 16.12.2019, № 5 від 16.12.2019, № 6 від 17.12.2019, № 7 від 19.12.2019, № 8 від 22.12.2019, № 9 від 25.12.2019, № 10 від 29.12.2019, № 11 від 29.12.2019, № 12 від 02.01.2020, № 13 від 05.01.2020, № 14 від 07.01.2020№ 15 від 08.01.2020, № 16 від 10.01.2020, № 17 від 12.01.2020, № 18 від 17.01.2020, № 19 від 17.01.2020 та № 20 від 23.01.2020.

Позивачем було повернуто відповідачу з оренди 102 напіввагони, про що сторонами складено та підписано акти прийому-передачі вагонів з оренди № 1 від 27.02.2020, № 2 від 28.02.2020, № 3 від 29.02.2020, № 4 від 01.03.2020, № 5 від 02.03.2020, № 6 від 03.02.2020, № 8 від 04.03.2020, № 9 від 05.03.2020, № 10 від 06.03.2020, № 11 від 07.03.2020, № 12 від 10.03.2020, № 13 від 11.03.2020, № 14 від 13.03.2020, № 15 від 15.03.2020, 3 16 від 17.03.2020, № 17 від 21.03.2020, № 18 від 19.03.2020, № 19 від 27.03.2020, № 20 від 01.04.2020, № 21 від 06.04.2020, № 22 від 13.04.2020, без зауважень та заперечень.

Сторонами вказані обставини не заперечуються, що свідчить про виконання сторонами договору оренди залізничного рухомого складу № 2-298/12-19 від 06.12.2019.

Також, з матеріалів справи вбачається, що на підставі вказаного договору сторони погодили розмір орендної плати шляхом укладання додаткових угод.

06.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український транспортний сервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" укладено додаток № 1 до договору № 2-298/12-19 оренди залізничного рухомого складу від 06.12.2019, яким відповідно до п. 4.2. договору № 2-298/12-19 від 06.12.2019 сторони погодили встановити на грудень місяць 2019 року орендну плату за тимчасове платне користування напіввагонами орендодавця в розмірі 720,00 грн за одну одиницю рухомого складу на добу.

Даний додаток вступає в силу з дати підписання його сторонами і діє до 31.12.2019 включно, є невід`ємною частиною договору № 2-298/12-19 оренди залізничного рухомого складу від 06.12.2019.

Також, 06.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український транспортний сервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рейл Лоджистікс" укладено додаток № 2 до договору № 2-298/12-19 оренди залізничного рухомого складу від 06.12.2019, яким відповідно до п. 4.2. договору № 2-298/12-19 від 06.12.2019 сторони погодили встановити орендну плату за тимчасове платне користування напіввагонами орендодавця в розмірі 650,00 грн (в т.ч. ПДВ 108, 33 грн) за одну одиницю рухомого складу на добу.

Даний додаток вступає в силу з 01.01.2020 і є невід`ємною частиною договору № 2-298/12-19 оренди залізничного рухомого складу від 06.12.2019.

Факт укладання між сторонами 06.12.2019 Додатку №1 та Додатку № 2 також ними не заперечується.

В подальшому, під час листування щодо зменшення ставки орендної плати, відповідачем було надіслано позивачу додаток №3 від 29.01.2020 до договору №2-298/12-19 від 06.12.2019, згідно з яким розмір орендної плати становив 400,00 грн за одну одиницю рухомого складу на добу.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилається на те, що зміни до договору у вигляді додатку №3 від 29.01.2020 не були ним погоджені та підписані. Вказаний додаток був вчинений без волевиявлення позивача та підписаний невстановленими особами, у зв`язку із чим позивач вважає такі зміни та доповнення недійсними. Наявний в додатковій угоді підпис від імені ОСОБА_2 не належить особі, уповноваженій на це установчими документами ТОВ «УТС», що є порушенням сторонами ч. 2 ст. 207 ЦК України та є підставою для визнання правочину недійсним.

Також позивач посилається на те, що факт підробки підпису позивача у додатку №3 від 29.01.2020 досліджується в рамках кримінального провадження № 0002278 від 28.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2020 призначено у справі № 910/8155/20 судову комплексну експертизу (почеркознавчу та технічну).

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої та судової технічної експертизи документів у справі №910/8155/20 від 19.05.2022 № 767/21-33/768/21-32/26835/21-33/26836/21-32 підпис від імені ОСОБА_2, який міститься у додатку №3 до договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019 у графі «Орендодавець: ТОВ «УТС» Директор ОСОБА_2» - виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою.

У наданому на дослідження додатку №3 від 29.01.2020 до договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019 підпис від імені ОСОБА_2 не є зображенням, що імітує підпис, не виконаний за допомогою факсиміле, а є підписом, який виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів.

Наданий на дослідження додаток №3 від 29.01.2020 до договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019 не був виготовлений шляхом монтажу із застосуванням комп`ютерної або копіювально-розмножувальної техніки.

У наданому на дослідження додатку №3 від 29.01.2020 до договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019, у другому абзаці первинна цифра позначення номеру документу - «… цей додаток №3…» булла « 2», яка булла змінена шляхом підчистки її елементів, на місці яких виконано елементи читаємої цифри позначення номеру «№3», тоді як всі інші реквізити наданого на дослідження документу змінам шляхом підчистки, дописки, правлення, виправлення тощо не піддавалися і є первісними.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містяться у частині 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 2 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі судового рішення.

Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №911/2768/20, від 30.06.2021 у справі №910/3140/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, в разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/1227/17 та у постанові Верховного Суду від 17.08.2021 у справі №904/4885/20.

За частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору. Наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справа № 145/2047/16-ц. Також у вказані постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, висловленого в постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-48цс15, зазначаючи, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним.

У той же час у постанові від 5 червня 2018 року в справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) Велика Палата Верховного Суду вказала, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону та залежно від встановлених обставин вирішити питання щодо наслідків його часткового чи повного виконання сторонами.

Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10 квітня 2019 року в справі № 390/34/17.

Як зазначалося вище, матеріали справи свідчать про виконання сторонами договору оренди залізничного рухомого складу № 2-298/12-19 від 06.12.2019.

Факт укладання між сторонами 06.12.2019 Додатку №1 та Додатку № 2 щодо визначення розміру орендної плати також ними не заперечується.

Разом з тим, спір між сторонами виник щодо дійсності додатку №3 від 29.01.2020, яким розмір орендної плати за одну одиницю рухомого складу на добу було зменшено до 400,00 грн.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої та судової технічної експертизи документів у справі №910/8155/20 від 19.05.2022 № 767/21-33/768/21-32/26835/21-33/26836/21-32 підпис від імені ОСОБА_2, який міститься у додатку №3 до договору оренди залізничного рухомого складу №2-298/12-19 від 06.12.2019 у графі «Орендодавець: ТОВ «УТС» Директор ОСОБА_2» - виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Статтею 98 ГПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтями 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем доведено, що додаток № 3 від 29.01.2020 був вчинений без волевиявлення позивача та підписаний невстановленими особами, у зв`язку із чим зміни та доповнення, викладені у вказаному додатку, є недійсними.

За змістом статей 11, 15 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з огляду на норми статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 15 листопада 1996 року у справі «Chahal v. the United Kingdom» (заява №22414/93, [1996] ECHR 54) суд зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові способи здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, ця стаття містить вимогу надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ зазначив, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю способів, що передбачаються національним правом.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справі «Буланов та Купчик проти України» від 9 грудня 2010 року, яке набуло статусу остаточного 09 березня 2011 року вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), N 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II).

Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, без додаткових (повторних) звернень до суду.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведені висновки сформульовані у постанові Верховного Суду України від 04.10.2017 у справі № 914/1128/16.

Зважаючи на вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що в даному випадку саме визнання недійсним додатку №3 від 29.01.2020, який є частиною договору №2-298/12-19 від 06.12.2019, укладеного між ТОВ «Український транспортний сервіс» та ТОВ «Рейл Лоджистікс», є належним та ефективним способом захисту порушених прав ТОВ «Український транспортний сервіс».

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову.

Керуючись статтями 226, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним додаток №3 від 29.01.2020, який є частиною договору №2-298/12-19 від 06.12.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український транспортний сервіс» (01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 28/2, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистік» (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 5, корп. 2, ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистік» (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 5, корп. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український транспортний сервіс» (01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 28/2, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 22.08.2022

Суддя Владислав ДЕМИДОВ