ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2022м. ДніпроСправа № 904/1488/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф., розглянув спір

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", м. Київ

до Приватного підприємства "Комерційна фірма "Ексбуд", м. Дніпро

про стягнення штрафу за договором підряду у сумі 32 344,93грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 32 344,93 грн., що складають суму штрафу за договором підряду №12/01/03/1655-Р від 13.10.2021.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором підряду №12/01/03/1655-Р від 13.10.2021 в частині несвоєчасного початку виконання робіт.

Відповідач у відзиві на позов заперечує проти стягнення штрафу зазначаючи про те, що з 18.10.2021 Дніпропетровська область перебувала в «червоній зоні» карантину через погіршення ситуації з коронавірусом, більша частина робітників ПП «КФ «Ексбуд» захворіла, у зв`язку з чим, виконання робіт за спірним договором довелося відкласти.

Надалі, виконання робіт унеможливилося через погодні умови (настання зимового періоду), зупинку асфальтобетонних заводів, а також заборону на проведення дорожніх робіт.

Також, відповідач вказує про те, що листом від 19.01.2022 повідомило позивача про те, що при настанні сприятливих погодних умов його робітники терміново приступлять до виконання робіт по ремонту асфальтобетонного покриття на АЗС з кінцевим виконанням у строк до 20.04.2022.

Відповідач зазначає про те, що пунктом 4.3.5 спірного договору сторони погодили, що підрядник має право при виникненні ситуації несприятливих погодних умов (температурний режим, атмосферні опади тощо), які будуть безпосередньо впливати на якісні характеристики робіт, що виконуються за Договором, зупинити виконання будівельно-монтажних робіт, сповістивши про це замовника у будь-який спосіб (електронною поштою, поштовим листом) протягом 2 (двох) робочих днів з дати настання несприятливих погодних умов.

Крім того, посилаючись на рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 15.10.2021, а також на ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», відповідач наголошує на тому, що епідемія є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили), що об`єктивно унеможливлює виконання зобов`язань, передбачених умови договору.

У відповіді на відзив позивач з доводами відповідача не погоджується, з огляду на таке.

Відповідачем не надано до суду сертифікату Торгово-промислової палати в Україні, який би підтверджував факт наявності форс-мажорних обставин, саме для виконання останнім Договору підряду № 12/01/03/1655-Р від 13.10.2021.

Також, позивач вказує про те, що відповідачем не надано жодного письмового доказу, який би міг підтвердити, що карантинні заходи через погіршення ситуації з корона вірусом, на які спирається останній були форс-мажорними обставинами, саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання, а посилання відповідача на те, що більша частина робітників його підприємства захворіли, починаючи з 19.10.2021, також не підтверджені жодними доказами.

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що станом на 13.07.2022 відповідач не приступив до виконання робіт за спірним договором, не зважаючи на те, що з дати внесення авансового платежі пройшло майже десять місяців.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.06.2022 відкрито провадження у справі № 904/1488/22, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань в частині виконання робіт за договором підряду.

13.10.2021 між Приватним підприємством "Комерційна фірма "Ексбуд" (Підрядник) та Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" (Замовник) укладено договір підряду № 12/01/03/1655-Р (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати вказані в пункті 1.2 Договору роботи за завданням Замовника, а Замовник в особі відділення реалізації нафтопродуктів по Дніпропетровській обл. «Кривий Ріг» зобов`язується прийняти та оплатити такі роботи.

Найменування робіт: «Послуга з ремонту асфальтобетонного покриття на АЗС № 03/020, за адресою: Дніпропетровська обл., Широківський р-н, смт. Широке, вул. Соборна, 1» (пункт 1.2 Договору).

Перелік, строк виконання робіт, а також їх вартість за взаємною згодою сторін можуть коригуватися в процесі виконання робіт шляхом оформлення сторонами додаткових угод до цього Договору, які є невід`ємною частиною даного договору (пункт 1.3 Договору).

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються нормами про договір підряду.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з пунктом 2.1 Договору загальна вартість робіт по цьому Договору становить 323 449,32 грн. з ПДВ, у тому числі ПДВ 53 908,22 грн.

Ціна робіт визначається у відповідності до договірної ціни за Додатками № 2, № 3, № 4 що є невід`ємними частинами даного Договору (пункт 2.2 Договору).

Відповідно до пункту 2.4 Договору оплата вартості робіт здійснюється після отримання Замовником примірника належним чином підписаного сторонами оригіналу Договору у такому порядку:

- авансовий платіж, у розмірі 65% від вартості матеріалів, що необхідні для виконання робіт, який складає 169 611,13 грн. з ПДВ, у т.ч. ПДВ 28 268,52 грн.

- решта, в сумі 153 838,19 грн. з ПДВ у т.ч. ПДВ 25 639,70 грн., по факту виконаних робіт на основі акту приймання виконаних будівельних робіт протягом 30 календарних днів.

Згідно з пунктом 3.1 Договору строк виконання робіт становить 60 (шістдесят) календарних днів з дати отримання авансового платежу, передбаченого п. 2.4 цього Договору та виконання Замовником п. 4.2.1 Договору і закінчуючи датою підписання акту приймання будівельних робіт.

При несвоєчасному, з вини Підрядника, початку виконання робіт, їх відставанні від проміжних термінів, Замовник письмово попереджає Підрядника про такий факт (пункт 3.3 Договору).

Відповідно до пункту 3.4 Договору перегляд термінів виконання робіт може здійснюватися, зокрема при виникненні обставин, що не залежать від Підрядника, перешкоджають виконанню робіт у встановлені терміни, за умови, якщо Підрядник без затримки письмово сповістить Замовника про виникнення таких обставин.

Рішення сторін про перегляд строку виконання робіт оформлюється в відповідності до п. 1.3 даного Договору (пункт 3.6 Договору).

Замовник зобов`язаний до початку провадження робіт передати Підряднику об`єкт по Акту приймання-передачі об`єкту, забезпечити Підрядника затвердженою проектно-кошторисною документацією і всіма технічними документами, що дозволяють виконання робіт Підрядником. Відповідальність за правильність складання і оформлення проектно-кошторисної документації несе Замовник. Передача проектно-кошторисної документації оформлюється окремим актом, який підписується уповноваженими представниками обох сторін. Дата підписання акта є датою передачі проектно-кошторисної документації (пункт 4.2.1).

Згідно з пунктом 4.3.5 Договору Підрядник має право при виникненні ситуації несприятливих погодних умов (температурний режим, атмосферні опади тощо), які будуть безпосередньо впливати на якісні характеристики робіт, що виконуються за Договором, зупинити виконання будівельно-монтажних робіт, сповістивши про це замовника у будь-який спосіб (електронною поштою, поштовим листом) протягом 2 (двох) робочих днів з дати настання несприятливих погодних умов.

Сторони домовилися, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє протягом 1 (одного) року (пункт 14.1 Договору).

На виконання умов спірного договору позивачем 19.10.2021 на розрахунковий рахунок відповідача перераховано авансовий платіж в сумі 169 611,13 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 2779 від 19.10.2021, копія якого долучена до матеріалів справи, та виготовленням всієї технічної документації для передачі об`єкта відповідачеві, що дозволяло розпочати виконання робіт підрядником у строк визначений пунктом 3.1 Договору.

Таким чином, відповідно до пункту 3.1 спірного договору починаючи з 19.10.2021 у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем в частині виконання будівельних робіт.

Вказані обставини відповідачем не заперечуються.

У зв`язку з тим, що відповідач не приступив до виконання підрядних робіт, позивач відповідно до пункту 3.3 Договору надіслав на адресу відповідача претензію від 19.01.2022 вих. № 01/01/12/01/03/02-02/01-151, якою повідомив останнього про факт несвоєчасного початку виконання робіт з його вини, а також вимагав сплати штрафу у сумі 32 344,93 грн.

Крім того, позивач вимагав від відповідача прийняти рішення про перегляд строку виконання робіт та приступити до їх виконання, при настанні сприятливих погодних умов, з кінцевим терміном виконання у строк до 20.04.2022.

У відповіді на претензію від 20.01.2022 вих. № 2-20/01 відповідач зазначив про те, що з 18.10.2021 Дніпропетровська область перебувала в «червоній зоні» карантину через погіршення ситуації з коронавірусом, більша частина робітників ПП «КФ «Ексбуд» захворіла, у зв`язку з чим, виконання робіт за спірним договором довелося відкласти.

Надалі, виконання робіт унеможливилося через погодні умови (настання зимового періоду), зупинку асфальтобетонних заводів, а також заборону на проведення дорожніх робіт.

Також, відповідач вказував про те, що при настанні сприятливих погодних умов його робітники терміново приступлять до виконання робіт по ремонту асфальтобетонного покриття на АЗС з кінцевим виконанням у строк до 20.04.2022.

Крім того, відповідач просив позивача не нараховувати штрафні санкції за порушення термінів виконання ремонтних робіт.

Вимоги позивача господарський суд вважає такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 73 вказаного кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ч. 1 ст. 77 ГПК України )

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказів виконання зобов`язання щодо проведення ремонтних робіт в строки встановлені в спірному договорі відповідач на момент розгляду спору не надав.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217 та частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

За порушення строків виконання робіт сторонами в договорі встановлена відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 10% від вартості не наданих, наданих невчасно або неякісних робіт (пункт 9.4 Договору).

На підставі пункту 9.4 Договору позивач нарахував 10 % штрафу у сумі 32 344,93 грн.

Розрахунок суми штрафу, яка складає 32 344,93 грн. позивачем здійснено відповідно до умов договору та діючого законодавства, у зв`язку з чим зазначена вище сума штрафу, підлягає до примусового стягнення.

Доводи відповідача викладені у відзиві на позов, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач, посилаючись на рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 15.10.2021, а також на ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», та наголошує на тому, що епідемія є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили), що об`єктивно унеможливлює виконання зобов`язань, передбачених умовами договору.

Так пунктами 10.1, 10.3 Договору передбачено, що сторона, яка порушила зобов`язання за цим Договором, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання за цим Договором, якщо це порушення сталося внаслідок обставин форс-мажору (непереборної сили). Обставинами форс-мажору (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, перелік яких наведений у ч. 2 ст. 14.- Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору. Звільнення від відповідальності за цим положенням застосовується з моменту, коли непереборна сила стала причиною порушення зобов`язання та до моменту, коли непереборна сила припинила перешкоджати виконанню обов`язку.

Сторона, яка посилається на обставини форс-мажору, повинна довести наявність таких обставин. Належним доказом наявності таких обставин і їх тривалістю є документи, видані Торгово-Промисловою палатою України (регіональною палатою), іншими відповідними органами чи організаціями в Україні, уповноваженими посвічувати відповідні факти.

Згідно зі статтею 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до пункту 10.2 Договору сторона, виконанню зобов`язань за цим Договором якої перешкоджають обставини форс-мажору, повинна не пізніше 7 (семи) календарних днів повідомити іншу сторону про початок та припинення дії таких обставин на виконання обов`язків за цим Договором.

З аналізу наведеного слідує, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).

Відповідно до статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні":

- Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно;

- форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

У постанові Верховного Суду Касаційного господарського суду від 01 червня 2021 року за № 910/9258/20 вказано, що у постановах Верховного Суду від 15 червня 2018 року зі справи N 915/531/17, від 26 травня 2020 рок зі справи N 918/289/19, від 17 грудня 2020 року зі справи N 913/785/17 викладено висновок щодо застосування статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", відповідно до якого: статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Отже, виходячи з наведених норм законодавства, висновків Верховного Суду, підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України чи уповноваженої нею регіональної торгово-промислової палати.

У матеріалах справи відсутній сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на виконання зобов`язань за спірним договором.

Відсутні в матеріалах справи і докази, які б підтверджували виконання відповідачем обов`язку передбаченого п. 10.2 договору, щодо повідомлення іншої сторони про початок та закінчення обставин, що перешкоджають належному виконанню зобов`язань за договором.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували об`єктивні обставини, які стали підставою не виконання зобов`язання за спірним договором відповідачем також надано не було.

Відтак, твердження відповідача про те, що затримка з проведення будівельних робіт сталася з причин настання форс-мажорних обставин, є необґрунтованим і такими, що не заслуговують на увагу.

Крім того, господарський суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Розподіл судового збору здійснюється судом відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 165, 221, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Комерційна фірма "Ексбуд" (49000, м. Дніпро, вул. Березинська, буд. 27, кв. 23; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5; ) 32 344,93 грн. - штрафу, 2 481,00 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 22.08.2022.

Суддя І.Ф. Мельниченко