ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" серпня 2022 р. Cправа № 5/75-05(902/321/22)

Господарський суд Вінницької області в складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Переродова С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали у справі

за позовом: Вінницького обласного центру зайнятості (вул. Стрілецька, 3-а, м. Вінниця, 21009; )

до: Державного підприємства "Чечельницький спиртовий завод" (вул. Паркова, 17, смт.Чечельник, Гайсинський район, Вінницька область, 24800; )

про стягнення 57 634,61 грн

за участю представників:

позивача: Гайдей Р.М., за довіреністю

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 5/75-05 за заявою ТОВ "Українські національні напої" про банкрутство ДП "Чечельницький спиртовий завод".

Ухвалою від 25.01.2022 року задоволено заяву Вінницького обласного центру зайнятості № 15-08/327-22 від 20.01.2022 року про заміну кредитора на правонаступника. Замінено кредитора у справі № 5/75-05 про банкрутство ДП "Чечельницький спиртовий завод" - Чечельницький районний центр зайнятості на його правонаступника - Вінницький обласний центр зайнятості ().

В подальшому, ухвалою суду від 18.05.2022 року було закрито провадження у справі №5/75-05 про банкрутство ДП "Чечельницький спиртовий завод".

Водночас, 16.05.2022 року до суду від Вінницького обласного центру зайнятості надійшла позовна заява № 15-08/1283-22 від 29.04.2022 року (вх. № 01-36/295/22) про стягнення з Державного підприємства "Чечельницький спиртовий завод" 57 634,61 грн заборгованості по сплаті страхових внесків.

Ухвалою суду від 17.05.2022 року було призначено підготовче засідання з розгляду позовної заяви Вінницького обласного центру зайнятості № 15-08/1283-22 від 29.04.2022 року (вх. № 01-36/295/22) до ДП "Чечельницький спиртовий завод" про стягнення 57 634,61 грн у справі № 5/75-05(902/321/22), в межах справи № 5/75-05 на 18.07.2022 року.

Також, ухвалою суду від 23.05.2022 року виділено в самостійне провадження за номером справи 5/75-05(902/321/22) позовну заяву Вінницького обласного центру зайнятості № 15-08/1283-22 від 29.04.2022 року (вх. № 01-36/295/22) до ДП "Чечельницький спиртовий завод" про стягнення 57 634,61 грн, подану в межах справи № 5/75-05 про банкрутство ДП "Чечельницький спиртовий завод" та яка на даний час не розглянута. Призначено підготовче засідання у справі № 5/75-05(902/321/22) на 18.07.2022 року.

Ухвалою від 18.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 5/75-05(902/321/22) за позовом Вінницького обласного центру зайнятості №15-08/1283-22 від 29.04.2022 року (вх. № 01-36/295/22) до ДП "Чечельницький спиртовий завод" про стягнення 57 634,61 грн, до судового розгляду по суті на 15.08.2022 року.

На визначену дату в судове засідання з`явилась представник позивача.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, відзиву та будь-яких клопотань чи заяв до суду не подав.

Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, ухвалою суду від 18.07.2022 року, яка була надіслана на електронну адресу відповідача - ДП "Чечельницький спиртовий завод" - . Також, вказана ухвала суду від 18.07.2022 року була надіслана на електронні адреси органу управління ДП "Чечельницький спиртовий завод" - Фонду державного майна України - , ; .

Крім того, суд зазначає, що ухвали суду у даній справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua та знаходяться у вільному доступі.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався правом на участь у судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Так, в ході розгляду справи по суті представник позивача надала пояснення щодо обставин, викладених у позові, підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задоволити.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Так, позовні вимоги мотивовано тим, що протягом періоду процедури банкрутства у відповідача виникла заборгованість по сплаті страхових внесків на випадок безробіття в сумі 57 634,61 грн.

Вказана заборгованість підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 28.01.2022 року (до якого долучено звіти розрахункових відомостей про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за 1 квартал 2011 року, 3 квартал 2011 року та 3 квартал 2012 року), підписаним директором ДП "Чечельницький спиртовий завод" та директором Чечельницької районної філії Вінницького обласного центру зайнятості.

Вказана недоїмка виникла в зв`язку з несплатою (несвоєчасною сплатою) страхових внесків починаючи з 1-го півріччя 2005 року.

01.01.2011 року набрав чинності ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (Закон 2464).

Відповідно до абз. 5,6 п. 7 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону, стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

На період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

У зв`язку з набранням з 01.01.2011 чинності Закону 2464, припинились зобов`язання платників страхових внесків подавати Розрахункові відомості про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Проте, у зв`язку зі сплатою страхових внесків, були сформовані проміжні розрахункові відомості за 1 квартал 2011 року, 3 квартал 2011 року та 3 квартал 2012 року, які підписані керівником відповідача.

Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по сплаті страхових внесків до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в сумі 57 634,61 грн., що виникла з 1-го півріччя 2005 року та залишається непогашеною станом на 29.04.2022 року.

При цьому, на момент розгляду справи, до суду не надано жодних доказів щодо погашення згаданої заборгованості перед позивачем або ж доказів в спростування заявлених вимог.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначені ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", страхові внески - кошти відрахувань на страхування на випадок безробіття, сплачені згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", кошти єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, спрямовані на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття відповідно до пропорцій, визначених законом;

Відповідно до ст. 8 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" в редакції, чинній до 01.01.2011 року, Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із зазначеним Законом і статутом Фонду. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних послуг.

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 12 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" в редакції, чинній до 01.01.2011 року визначалось, що Виконавча дирекція Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та її робочі органи, функції яких покладаються на органи державної служби зайнятості та центри зайнятості, контролюють правильність нарахування, своєчасність сплати страхових внесків, а також витрат за страхуванням на випадок безробіття, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральними органами виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, державної податкової політики. Пенсійним фондом України за погодженням з правлінням Фонду.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 35 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" в редакції, чинній до 01.01.2011 року, роботодавець зобов`язаний був своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески.

Згідно абз. 1,2 ч. 1 ст. 38 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" в редакції, чинній до 01.01.2011 року, роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців. У разі несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальниками або неповно їх сплати страхувальники сплачують суму донарахованих контролюючим органом страхових внесків (недоїмки), штраф та пеню.

Відповідно до п. 6.1. Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.12.2000 № 339, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2001 року за № 30/522, нараховані суми страхових внесків роботодавців та застрахованих осіб перераховуються на відповідний рахунок Фонду. На цей рахунок перераховуються також суми фінансових санкцій та адміністративних стягнень, благодійні внески підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, інші надходження відповідно до законодавства.

Згідно пункту 7.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та обліку їх надходження до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків та сум фінансових санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011 року, територіальні органи Державної служби зайнятості в районах, містах, районах у містах мають право перевіряти правильність нарахування, своєчасність і повноту перерахування страхових внесків, у тому числі, коли за даними перевірки була підтверджена наявність заборгованості зі сплати страхових внесків, строк сплати яких не настав на 01.01.2011 року, та застосовувати фінансові санкції у порядку, який діяв до набрання чинності цим Законом.

З 01.01.2011 року набрав чинності ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до абз. 5,6 п.7 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Отже, проаналізувавши наведені вище норми, суд приходить до висновку, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи, підлягають обов`язковій сплаті і є гарантією матеріального забезпечення особи на випадок її безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин. Відповідальність за порушення умов та порядку сплати таких внесків покладено на платника єдиного внеску та його посадових осіб.

Як свідчать матеріали справи, станом на 28.01.2022 року заборгованість відповідача по сплаті страхових внесків Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття становить 57 634,61 грн. та яка виникла в період з 1-го півріччя 2005 року.

Так, згідно з розрахунковими відомостями про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття:

за 1-ше півріччя 2005 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 5 450,61 грн., в т.ч.: 5 456,01 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 9-ть місяців 2005 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 6 524,15 грн., в т.ч.: 6 524,15 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 2005 рік, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 9 160,82 грн., в т.ч.: 1 760,81 грн. недоїмка зі сплати страхових внесків та 7 400,01 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 1-й квартал 2006 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 8 027,13 грн., в т.ч.: 3 656,34 грн. недоїмка зі сплати страхових внесків та 4 370,79 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 1-ше півріччя 2006 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 9 006,21 грн., в т.ч.: 5 479,35 грн. недоїмка зі сплати страхових внесків та 3 526,86 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 9-ть місяців 2006 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 10 029,06 грн., в т.ч.: 5 348,57 грн. недоїмка зі сплати страхових внесків та 4 644,49 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 2006 рік, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 12 325,02 грн., в т.ч. 8 941,54 грн. недоїмка зі сплати страхових внесків та 3 383,48 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 1-й квартал 2007 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 13 958,66 грн., в т.ч.: 13 418,22 грн. недоїмка зі сплати страхових внесків та 540,44 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 1-ше півріччя 2007 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 15 621,94 грн., в т.ч.: 15 621,94 грн. недоїмка за платником зі сплати страхових внесків;

за 9-ть місяців 2007 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 18 366,73 грн., в т.ч.: 16 902,75 грн. недоїмка зі сплати страхових внесків та 1 463,98 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 2007 рік, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 21 486,72 грн., в т.ч.: 18 183,48 грн. недоїмка зі сплати страхових внесків та 3 303,24 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 1-й квартал 2008 року залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 22 786,77 грн., в т.ч.: 20 005,97 грн. недоїмка за платником зі сплати страхових внесків та 2 708,80 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 1-ше півріччя 2008 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 24 351,66 грн., в т.ч.: 23 728,43 грн. недоїмка за платником зі сплати страхових внесків та 623,23 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 9-ть місяців 2008 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 25 831,46 грн., в т.ч.: 24 697,23 грн. недоїмка зі сплати страхових внесків та 1 134,23 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 2008 рік, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 29 172,04 грн., в т.ч.: 27 218,94 грн. недоїмка за платником зі сплати страхових внесків, та 1 953,10 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 1-й квартал 2009 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 32 121,89 грн., в т.ч.: 30 643,59 грн. недоїмка зі сплати страхових внесків та 1 478,30 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 1-ше півріччя 2009 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 36 174,30 грн., в т.ч.: 32 868,29 грн. недоїмка за платником зі сплати страхових внесків та 3 306,01 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 9-ть місяців 2009 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 42 626,95 грн., в т.ч.: 38 116,04 грн. недоїмка за платником зі сплати страхових внесків та 4 510,91 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 2009 рік, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 51 175,63 грн., в т.ч.: 43 273,23 грн. недоїмка зі сплати страхових внесків та 7 902,40 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 1-й квартал 2010 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 54 326,47 грн., в т.ч.: 52 786,00 грн. недоїмка за платником зі сплати страхових внесків та 1 540,47 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 1-ше півріччя 2010 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 58 282,14 грн., в тому числі: 56 762,20 грн. недоїмка зі сплати страхових внесків та 1 519,94 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 9-ть місяців 2010 року залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 62 756,30 грн., в тому числі: 61 559,48 грн. недоїмка за платником зі сплати страхових внесків та 1 196,82 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 2010 рік, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 66 436,69 грн., в т.ч.: 65 144,29 грн. недоїмка за платником зі сплати страхових внесків та 1 292,40 грн. сума страхових внесків, строк сплати яких не настав;

за 1-й квартал 2011 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 66 336,69 грн.;

за 3-й квартал 2011 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 66 236,69 грн.;

за 3-й квартал 2012 року, залишок заборгованості на кінець звітного періоду становив 57 634,61 грн., в т.ч.: 57 634,61 грн. недоїмка за платником зі сплати страхових внесків.

Також, в матеріалах справи міститься обопільно підписаний між ДП "Чечельницький спиртовий завод" та Чечельницькою РФ Вінницького ОЦЗ акт звірки взаєморозрахунків від 28.01.2022 року, заборгованість по страхових внесках до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття станом на 28.01.2022 року складає 57 634,61 грн. (сальдо станом на 01.09.2012 року).

Відтак, зважаючи на наведені приписи законодавства та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтованість та правомірність заявлених вимог підтверджуються наданими та дослідженими судом письмовими доказами, наявними у матеріалах справи; доказів зворотнього до суду не подано.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 481,00 грн., підлягають віднесенню на відповідача згідно вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. ст. 2, 3, 12, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити в повному обсязі.

2. Стягнути з Державного підприємства "Чечельницький спиртовий завод" (вул.Паркова, 17, м. Чечельник, Чечельницький р-н, Вінницька обл., 24800; ) на користь Вінницького обласного центру зайнятості (вул.Стрілецька, 3-а, м. Вінниця, 21009; ; одержувач: Вінницький обласний центр зайнятості, , UА1102001, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП) м. Київ, МФО 899998, призначення платежу: стягнення недоїмки в сумі 57 634,61 грн.) - 57 634,61 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, що виникла з 1-го півріччя 2005 року та залишається непогашеною станом на 29.04.2022 року; а також 2 481,00 грн. витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати на електронні поштові адреси: ДП "Чечельницький спиртовий завод" - ; Вінницькому обласному центру зайнятості - ; Фонду державного майна України - , ; .

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України повне рішення складено 25 серпня 2022 р.

Суддя Тісецький С.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи