ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3538/21

Суддя: Грабець С.Ю.

Секретар судового засідання: Передрій І.В.

Суд, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Бф Енд Гх Тревел Рітейл Лтд"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях,

про зобов`язання вчинення дій та стягнення штрафу,

за участю представників:

позивача: Щиголя М.В. адвоката (посвідчення №6487/10 від 23.03.2018 року);

відповідача: Гаврина Д.В. адвоката (посвідчення №0670 від 27.02.2006 року);

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2021 року до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "Бф Енд Гх Тревел Рітейл Лтд" (далі відповідач) про зобов`язання вчинення дій та стягнення штрафу в сумі 79 400,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем умов договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №80.1-14/1-28 від 09.09.2014 року.

Ухвалою суду від 06.12.2021 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання на 22 грудня 2021 року.

20 грудня 2021 року на адресу Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

22 грудня 2021 року через канцелярію Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, а також клопотання про поновлення пропущеного строку для надання відповіді на відзив на позовну заяву, яке підлягало задоволенню судом.

Крім цього, представник відповідача в засіданні заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для надання заперечень на відповідь на відзив, яке також було задоволено судом.

У підготовчому засіданні оголошено перерву до 19 січня 2022 року.

31 грудня 2021 року на адресу Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

19 січня 2022 року в засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача у засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 19.01.2022 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (далі третя особа), підготовче засідання відкладено на 23 лютого 2022 року.

23 лютого 2022 року через канцелярію Господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 19.01.2022 року, яка підлягала задоволенню судом.

У підготовчому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, вважала їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представники відповідача та третьої особи у засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.02.2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 23 березня 2022 року.

24 лютого 2022 року Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 в Україні введено воєнний стан та запроваджено здійснення встановлених Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходів, у зв`язку з чим, вищевказане судове засідання не відбулось.

Ухвалою суду від 21.06.2022 року призначено судове засідання на 13 липня 2022 року.

13 липня 2022 року в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовільнити.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явились.

13 липня 2022 року судове засідання відкладено на 10 серпня 2022 року, про що постановлено ухвалу суду.

10 серпня 2022 року в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовільнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судом враховуються при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

У зв`язку із введенням воєнного стану, з метою дотримання принципів змагальності та рівності сторін, розгляд справи по суті закінчився 10 серпня 2022 року.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність, вірогідність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

11 червня 2014 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області та товариством з обмеженою відповідальністю "Бф Енд Гх Тревел Рітейл Лтд" (далі відповідач) був укладений договір оренди №1577 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі договір №1577).

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області було змінено назву на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (далі третя особа), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно з п. 1.1 договору №1577, третя особа передає, а відповідач приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, а саме: - приміщення №3.4.19 на третьому поверсі термінала "D", загальною площею 82,0 кв.м. (далі майно), розміщене за адресою: 08307, Київська обл., м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт "Бориспіль", на 3-му поверсі пасажирського терміналу "D" (термінальний комплекс "D", загальною площею 107 850,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, реєстраційний номер в єдиному реєстрі об`єктів державної власності 20572069.1435.НЛТНПД1884), що перебуває на балансі державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - позивач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на "30" квітня 2014 року і становить 4 185 899,00 грн., без ПДВ.

Відповідно до п. 5.10 договору №1577, відповідач зобов`язується своєчасно здійснювати витрати, пов`язані з утриманням орендованого майна, шляхом компенсації комунальних послуг, податку на землю або укладення цивільно-правових угод із постачальниками послуг. При цьому, витрати на утримання майна компенсуються залежно від наявності, кількості, потужності, часу роботи електроприладів, систем тепло - і водопостачання, каналізації за спеціальними рахунками, а в неподільній частині - пропорційно розміру займаної відповідачем площі майна на підставі тарифів та розрахункових документів, наданих відповідачу. Відповідач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі компенсувати витрати на утримання майна переліком всіх видів послуг та цін згідно діючих тарифів, в тому числі податку на землю.

Пунктом 5.18 договору №1577 встановлено, що відповідач зобов`язується на наступний робочий день, що слідує за днем підписання договору звернутися до позивача (тел.: ) для отримання, проекту договору про відшкодування витрат позивача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг відповідачу.

Згідно з п. 7.1 договору №1577, третя особа зобов`язується передати відповідачу в оренду майно згідно з договором за актом приймання передавання майна.

Відповідно до п. 10.1 договору №1577, цей договір укладено строком (терміном) на 10 років, що діє з "11" червня 2014 року до "10" червня 2024 року включно.

01 липня 2014 року майно передано третьою собою відповідачу, що підтверджується актом приймання-передавання орендованого майна, копія якого долучена до матеріалів справи.

09 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №80.1-14/1-28 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі договір №80.1-14/1-28).

Згідно з п. 1.1.1 договору №80.1-14/1-28, позивач надає, а відповідач отримує наступні послуги: Таблиця №1: 1. Вид послуг: забезпечення теплом (теплова енергія); обсяг наданих послуг в місяць: розрахунковим шляхом за 82,00 кв. м. = 5,74 Гкал; оплата за одиницю вимірювання в місяць, грн. без ПДВ: 900,00 (за 1 Гкал). 2. Вид послуг: забезпечення санітарно гігієнічних умов праці; обсяг наданих послуг в місяць: 2 працівники; оплата за одиницю вимірювання в місяць, грн. без ПДВ: 15,20 (за 1 працівника). 3. Вид послуг: використання води для прибирання орендованого майна самостійно відповідачем; обсяг наданих послуг в місяць: 82,0 кв. м.; оплата за одиницю вимірювання в місяць, грн. без ПДВ: 1,35 (за 1 кв. м.). 4. Вид послуг: прибирання (сміттєзбірника) та вивезення твердих побутових відходів; обсяг наданих послуг в місяць: 4,1689 куб. м.; оплата за одиницю вимірювання в місяць, грн. без ПДВ: 30,70 (за 1 куб. м.). 5. Вид послуг: підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування; оплата за одиницю вимірювання в місяць, грн., без ПДВ: щомісячна сплата розраховується за наступною формулою: чистий дохід відповідача х 18% - орендна плата (без ПДВ), де, чистим доходом відповідача є виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщенні відповідно до умов договору оренди №1577 від 11.06.2014 року. Чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць. Орендна плата (без ПДВ) є плата, що нарахована за відповідний звітний місяць за користування орендованим приміщенням згідно договору оренди №1577 від 11.06.2014 року.

*Орієнтовний щомісячний обсяг теплової енергії спожитої для орендованого майна становить: 82,0 кв.м. х 0,07 Гкал. = 5,74 Гкал, 82,0 кв.м. орендована площа майна, 0,07 кв.м. орієнтовне споживання теплової енергії в місяць на 1 кв.м. площі. Фактичний щомісячний обсяг теплової енергії спожитої для опалення орендованого майна визначається за формулою: Н = НЗАГ : SЗАГ х SПРИМ , де: Н кількість теплової енергії, що витрачена на опалення орендованого майна (Гкал), НЗАГ загальна кількість теплової енергії, що витрачена на опалення приміщень пасажирського термінала "D" за показниками лічильника (Гкал), SЗАГ загальна площа приміщень пасажирського термінала "D" (м2), SПРИМ орендована площа майна (м2).

Відповідно до п. 2.2.2. договору №80.1-14/1-28, відповідач зобов`язується щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати в бухгалтерію позивача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. Відповідач несе відповідальність за вчасне надання довідки про чистий дохід та достовірність даних в довідці. За період з 01.07.2014 до моменту набрання чинності цим договором відповідач зобов`язаний надати в бухгалтерію позивача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні, на протязі 3-х робочих днів з дати набрання чинності цим договором.

Пунктом 2.2.3 договору №80.1-14/1-28 встановлено, що відповідач зобов`язується щомісяця, з 12 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії позивача рахунок та акт приймання-здачі виконаних послуг. Сплата рахунку здійснюється відповідачем до 20 числа того ж місяця. Підписаний акт приймання-здачі виконаних послуг відповідач зобов`язаний повернути в бухгалтерію позивача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів акт приймання-здачі виконаних послуг не буде повернутий позивачу та ненадана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами. Акт приймання-здачі виконаних послуг підписується керівниками сторін або призначеними керівниками повноважними особами (за умови надання документів про надання таких повноважень). Підписання акту приймання-здачі виконаних послуг відповідачем є підтвердженням відсутності претензій до якості наданих послуг. Сплата рахунку за послуги, які надавались в період з дати підписання сторонами акту приймання передавання орендованого майна від 01.07.2014 до дати набрання чинності цим договором здійснюється відповідачем протягом 10 банківських днів з дати отримання відповідачем відповідного рахунку від позивача.

Згідно з п. 4.3 договору №80.1-14/1-28, в разі несвоєчасного надання довідки про чистий дохід, відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу штраф в розмірі 100,00 (сто гривень 00 копійок) без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення. Сплата здійснюється відповідачем протягом 5 банківських днів після отримання рахунків.

Відповідно до п. 6.1 договору №80.1-14/1-28, договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 10.06.2024. Датою підписання договору вважається пізніша дата, якщо договір підписувався сторонами в різні дати.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2021 року позивач звернувся з позовною заявою до Господарського суду Київської області, в якій просив суд стягнути з відповідача 136 000,00 грн. штрафу за період: березень 2020 року; липень 2020 року - березень 2021 року, та зобов`язати відповідача виконати зобов`язання, встановлені пп. 2.2.2 п. 2.2 договору №80.1-14/1-28 від 09.09.2014 року, - надати довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за березень 2020 року, липень 2020 року - березень 2021 року.

Рішенням Господарського суду Київської області в справі №911/1423/21 від 01.10.2021 року позов державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до товариства з обмеженою відповідальністю "Бф Енд Гх Тревел Рітейл Лтд" про зобов`язання вчинення дій та стягнення штрафу в сумі 136 000,00 грн. задоволено частково, зобов`язано відповідача виконати зобов`язання, встановлені пп. 2.2.2 п. 2.2 договору №80.1-14/1-28 від 09.09.2014 року та надати позивачу довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за липень 2020 року, серпень 2020 року, вересень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року, а також стягнуто з відповідача на користь позивача 103 300,00 грн. штрафу та 3 763,86 грн. судового збору.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Так, відповідно до рішення суду від 01.10.2021 року, встановлений факт прострочення відповідачем виконання зобов`язання, яке виникло на підставі договору №80.1-14/1-28 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 09.09.2014 року.

У зв`язку з тим, що відповідач довідки про чистий дохід за період з липня 2020 року до березня 2021 року не надав, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача штраф у сумі 79 400,00 грн.

Крім цього, позивач послався на те, що відповідач не надав позивачу довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за період з квітня 2021 року до червня 2021 року, у зв`язку з чим, на підставі п. 4.3. договору №80.1-14/1-28, позивачем надані відповідачу рахунки-фактури про сплату штрафу за ненадання довідок про чистий дохід від діяльності в орендованому приміщенні за вищевказаний період.

Оскільки відповідачем штраф оплачений не був, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача 79 400,00 грн. штрафу та зобов`язати відповідача виконати умови договору.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Судом встановлено, що 09 вересня 2014 року сторонами укладено договір №80.1-14/1-28 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, відповідно до умов якого відповідач зобов`язувався щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати до бухгалтерії позивача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні.

За твердженнями представника позивача, за період з квітня 2021 року до червня 2021 року відповідачем довідки про чистий дохід до бухгалтерії позивача не подавались.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Мала проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що рівність сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами", і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом.

20 грудня 2021 року на адресу Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти боргу перед позивачем заперечував, послався на те, що умовами договору №80.1-14/1-28 не встановлена форма довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні, а на виконання умов договору №80.1-14/1-28 за період з липня 2020 року до червня 2021 року відповідачем були направлені на адресу позивача: довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності у орендованому приміщенні, що підтверджується копіями квитанцій: №61 та №70, копіями накладних: №740 від 09.10.2020 року; №062 від 06.11.2020 року; №877 від 10.12.2020 року; №619 від 14.01.2021 року; №370 від 11.02.2021 року; №961 від 13.03.2021 року; №369 від 10.04.2021 року; №436 від 09.05.2021 року; №880 від 06.07.2021 року; №901 від 06.07.2021 року та №106 від 06.08.2021 року; копіями описів вкладення: від 10.09.2020 року (2 шт.); від 09.10.2020 року; від 06.11.2020 року; від 08.12.2020 року; від 11.01.2021 року; від 09.02.2021 року; від 09.03.2021 року; від 07.04.2021 року; від 07.05.2021 року; від 06.07.2021 року (2 шт.); від 06.08.2021 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що відповідач зобов`язувався щомісячно, до 7-го числа місяця, наступного за звітним, надавати до бухгалтерії позивача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні. Відповідач несе відповідальність за вчасне надання довідки про чистий дохід та достовірність даних в довідці. За період з 01.07.2014 до моменту набрання чинності цим договором відповідач зобов`язаний надати в бухгалтерію позивача довідку про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні, на протязі 3-х робочих днів з дати набрання чинності цим договором (п. 2.2.2 договору).

У засіданні представник відповідача послався на те, що відповідачем довідки про чистий дохід направлялись на адресу позивача.

Доводи представника відповідача спростовуються, у зв`язку з наступним.

Як вже було зазначено вище, рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/1423/21 від 01.10.2021 року, судом встановлений факт ненадання відповідачем позивачу довідок про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за липень 2020 року березень 2021 року, на підставі договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №80.1-14/1-28 від 09.09.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на адресу позивача були направлені довідки, а саме:

- №213 від 07.05.2021 року без вказаних у ній додатків, про що позивачем був складений акт про відсутність вкладень у конверті №01-26/6-17 від 13.05.2021 року, направлений відповідачу разом з отриманою вищевказаною довідкою;

- №328, №329, №387 від 06.07.2021 року та №462 від 06.09.2021 року.

Як вбачається з отриманих довідок, у них були відсутні відомості щодо чистого доходу, отриманого від діяльності підприємства за звітний період.

Разом з цим, відповідно до п. 5 таблиці 1 пп. 1.1.1 п. 1 договору №80.1-14/1-28, послуги підтримання в належному стані території, прилеглої до орендованого майна, використання мереж освітлення території аеропорту, обслуговування внутрішньо портових доріг та під`їзних шляхів, забезпечення приміщень загального користування; оплата за одиницю вимірювання в місяць, грн., без ПДВ; щомісячна сплата розраховується за наступною формулою: чистий дохід відповідача х 18% - орендна плата (без ПДВ), де чистим доходом відповідача є виручка від продажу товарів у магазині безмитної торгівлі в орендованому приміщені відповідно до умов договору оренди №1577 від 11.06.2014 року. Чистий дохід підтверджується довідкою про доходи за звітний місяць. Орендна плата (без ПДВ) є плата, що нарахована за відповідний звітний місяць за користування орендованим приміщенням згідно договору оренди №1577 від 11.06.2014 року.

Так, обов`язок відповідача надавати вищезазначену довідку щомісяця до 7 числа звітного місяця, наступного за звітним, встановлений з метою нарахування позивачем вартості послуг.

Тому, визначальним є щомісячне надання відповідачем позивачу відомостей про конкретний розмір доходу, отриманий в конкретному місяці від діяльності в орендованому приміщенні.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про зобов`язання відповідача надати довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за період з квітня 2021 року до червня 2021 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача неустойку в сумі 79 400,00 грн.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до п. 4.3 договору №80.1-14/1-28, в разі несвоєчасного надання довідки, відповідач зобов`язаний сплачувати позивачу штраф в розмірі 100,00 (сто гривень 00 копійок) без урахування ПДВ за кожний календарний день прострочення. Сплата здійснюється відповідачем протягом 5 банківських днів після отримання рахунків.

Судом встановлено, що позивач, на підставі п. 4.3 договору №80.1-14/1-28, надав відповідачу рахунки фактури на сплату штрафу за ненадання довідок про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні, за період прострочення з квітня 2021 року до червня 2021 року, на загальну суму 79 400,00 грн., а саме:

- за липень 2020 року: рахунок фактура №897/829 від 01.05.2021 року, на суму 3 000,00 грн.;

- за серпень 2020 року: рахунок фактура №897/830 від 01.05.2021 року, на суму 3 000,00 грн.;

- за вересень 2020 року: рахунок фактура №897/831 від 01.05.2021 року, на суму 3 000,00 грн.;

- за жовтень 2020 року: рахунок фактура №897/832 від 01.05.2021 року, на суму 3 000,00 грн.;

- за листопад 2020 року: рахунки фактури №897/833 від 01.05.2021 року, на суму 3 000,00 грн.; №897/1012 від 01.06.2021 року, на суму 3 100,00 грн.;

- за грудень 2020 року: рахунки фактури №897/834 від 01.05.2021 року, на суму 3 000,00 грн.; №897/1013 від 01.06.2021 року, на суму 3 100,00 грн.; №897/1205 від 01.07.2021 року, на суму 3 000,00 грн.;

- за січень 2021 року: рахунки фактури №897/835 від 01.05.2021 року, на суму 3 000,00 грн.; №897/1014 від 01.06.2021 року, на суму 3 100,00 грн.; №897/1206 від 01.07.2021 року, на суму 3 000,00 грн.; №897/1366 від 01.08.2021 року, на суму 3 100,00 грн.;

- за лютий 2021 року: рахунки фактури №897/836 від 01.05.2021 року, на суму 3 000,00 грн.; №897/1015 від 01.06.2021 року, на суму 3 100,00 грн.; №897/1207 від 01.07.2021 року, на суму 3 000,00 грн.; №897/1367 від 01.08.2021 року, на суму 3 100,00 грн.;

- за березень 2021 року: рахунки фактури №897/837 від 01.05.2021 року, на суму 2 300,00 грн.; №897/1016 від 01.06.2021 року, на суму 3 100,00 грн.; №897/1208 від 01.07.2021 року, на суму 3 000,00 грн.; №897/1368 від 01.08.2021 року, на суму 3 100,00 грн.;

- за квітень 2021 року: рахунки фактури №897/1017 від 01.06.2021 року, на суму 2 400,00 грн.; №897/1209 від 01.07.2021 року, на суму 3 000,00 грн.; №897/1369 від 01.08.2021 року, на суму 3 100,00 грн.;

- за травень 2021 року: рахунки фактури №897/1210 від 01.07.2021 року, на суму 2 300,00 грн.; №897/1370 від 01.08.2021 року, на суму 3 100,00 грн.;

- за червень 2021 року: рахунок фактура №897/1371 від 01.08.2021 року, на суму 2 400,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказані рахунки фактури були вручені відповідачу наручно та направлені на поштову адресу відповідача, що підтверджується актами про відмову від прийняття рахунків про нарахування штрафних санкцій за квітень 2021 р.; за травень 2021 р.; за червень 2021 р.; за липень 2021 р.; реєстрами виданих/отриманих оригіналів документів та описами вкладення у цінний лист, копії яких долучені до матеріалів справи.

Судом встановлено, що представник відповідача документів, що підтверджували б оплату штрафу в сумі 79 400,00 грн., суду не надав.

Так, стягненню з відповідача підлягає неустойка в сумі 79 400,00 грн.

Згідно з ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 173, п. 3 ч. 1 ст. 174, ч. ч. 1, 7 ст. 193, ч. 1 ст. 216, ч. ч. 1, 2 ст. 218, ч. 1 ст. 230, ч. 4 ст. 231, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 509, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530, ст. 546, ч. 2 ст. 549, ст. 610, п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 626, ст. 629, ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 3, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 7, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 11, ст. 12, ч. ч. 3, 4 ст. 13, ст. ст. 14-15, ст. 18, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ст. 76, ст. 86, ч. 1 ст. 123, ч. 9 ст. 129, ч. ч. 1, 2 ст. 222, ст. 223, ч. 3 ст. 232, ст. 233, ст. 236, ст. 237, ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовільнити повністю позов державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до товариства з обмеженою відповідальністю "Бф Енд Гх Тревел Рітейл Лтд" про зобов`язання вчинення дій та стягнення штрафу.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Бф Енд Гх Тревел Рітейл Лтд" (08343, Київська область, Бориспільський район, село Мартусівка, вулиця Промислова, 70, ідентифікаційний код 36953886) на користь державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль (08300, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7, ідентифікаційний код 20572069) 79 400,00 грн. (сімдесят дев`ять тисяч чотириста грн. 00 коп.) неустойки; 4 540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок грн. 00 коп.) витрат на сплату судового збору.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Бф Енд Гх Тревел Рітейл Лтд" (08343, Київська область, Бориспільський район, село Мартусівка, вулиця Промислова, 70, ідентифікаційний код 36953886) виконати зобов`язання, встановлені пп. 2.2.2 п. 2.2 договору №80.1-14/1-28 про відшкодування витрат балансоутримувача та утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 09.09.2014 року, та надати державному підприємству Міжнародний аеропорт Бориспіль (08300, Київська область, Бориспільський район, село Гора, вулиця Бориспіль-7, ідентифікаційний код 20572069) довідки про чистий дохід, отриманий від діяльності в орендованому приміщенні за квітень 2021 року, травень 2021 року, червень 2021 року, липень 2021 року та серпень 2021 року.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 22.08.2022 року.

Суддя С. Грабець