11.08.2022Справа № 910/2240/21
За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Терра Траст»
провідшкодування судових витрат
у справі№ 910/2240/21
За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція»
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Траст» 2) Споживчого товариства «Відродження»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва»
простягнення 96 560, 81 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:
від позивача: Кравченко О.П. - представник за довіреністю;
від відповідача-1: Стефановський В.С. - представник за довіреністю;
від відповідача-2: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/2240/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Траст" про стягнення суми заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення в розмірі 54 200,65 грн, пені в розмірі 24 170,79 грн, інфляційних втрат в розмірі 13 472,58 грн, 3% річних в розмірі 4 716,79 грн.
Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва".
Ухвалою суду від 11.06.2021 залучено до справи в якості співвідповідача СТ "Відродження".
Рішенням Господарського суду міста Києва у даній справі від 24.09.2021 позовні вимоги задоволено частково, зокрема, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Траст" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" заборгованість у розмірі в розмірі 8 713,06 грн, 3 % річних в розмірі 700,59 грн, інфляційні втрати в розмірі 1 165,61 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 248,70 грн.

Стягнуто зі Споживчого товариства "Відродження" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" заборгованість у розмірі в розмірі 17 168,84 грн, 3 % річних в розмірі 478,78 грн, інфляційні втрати в розмірі 488,18 грн, пеню в розмірі 13 141,09 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 735,27 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Траст" про відшкодування витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Траст" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 056,16 грн. У задоволені решти заяви відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2022 додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2021 у справі № 910/2240/21 скасовано повністю, а заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Траст" (щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт адвокатом у справі, та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною та про розподіл судових витрат між сторонами у порядку ст. 129, 137 ГПК України) залишено без розгляду.

03.06.2022 до суду від відповідача-1 надійшов письмовий опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат.

06.06.2022 через загальний відділ діловодства суду від відповідача-1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 27 465,89 грн.

Позивач, у свою чергу, 29.06.2022 долучив до справи письмові заперечення проти заяви відповідача-1 про ухвалення додаткового рішення, а також подав заяву про звільнення від сплати понесених відповідачем-1 витрат.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення призначено на 11.08.2022.

Представник відповідача-1 безпосередньо в судовому засіданні 11.08.2022 наполягав на відшкодуванні понесених витрат, а представник позивача, натомість, проти задоволення таких вимог заперечував у повному обсязі.

Заслухавши доводи представників сторін та за результатами розгляду заяви та письмових заперечень суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Заперечуючи проти задоволення вимог відповідача-1 позивач посилається, зокрема, на таке:

- відзив на позовну заяву не містив попереднього розрахунку суми судових витрат, всупереч положенням ст. 124 Господарського процесуального кодексу України;

- оскільки Північним апеляційним господарським судом у постанові вказано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, то суд повинен відмовити у відкритті провадження за повторною заявою ТОВ "Терра Траст" про ухвалення додаткового рішення;

- оплата додаткового гонорару договором від 25.03.2021 не передбачена;

- лише в ході судового розгляду позивачу стало відомо про наявність договору оренди нежитлового приміщення від 31.08.2018 укладеного між ТОВ "Терра Траст" та СТ "Відродження", за яким останній бере в тимчасове платне користування нежитлове приміщення.

Дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У той же час, положення ч. 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України передбачає право на не обов`язок суду відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат, у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в даному випадку не подання відповідачем-1 орієнтовного розрахунку суми судових витрат разом з відзивом не перешкоджає належному розподілу понесених ним витрат у зв`язку з розглядом даної справи.

За приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

На підтвердження понесених відповідачем-1 судових витрат у матеріалах справи наявні наступні докази:

- копія договору про надання правової допомоги від 25.03.2021;

- копія Додаткової угоди від 25.03.2021 до договору про надання правової допомоги від 25.03.2021;

- копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю;

- копія рахунку від 29.09.2021 на сплату гонорару;

- Акт від 29.09.2021.

Крім того, з наданого детального опису робіт вбачається, що заявлені витрати складаються з наступного:

- надання правової допомоги клієнту у вигляді консультацій щодо обставин справи - 1 год - 1 000,00 грн;

- ознайомлення з матеріалами справи - 1 год - 1 000,00 грн;

- складання процесуальних документів - відзив - 5 год - 5 000,00 грн;

- представництво у судовому процесі - 2,5 год - 2 500, 00 грн;

- додатковий гонорар згідно з п. 4 додаткової угоди - 21 433, 54 грн.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 "Послуги. Загальні положення" підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Верховний Суд у постанові від 09.04.2019 р. у справі №826/2689/15 зазначив, зокрема, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості, а тому сторона не повинна надавати докази на підтвердження обґрунтованості ринкової вартості послуг.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Однак, з огляду на опис робіт (наданих послуг) суд дійшов висновку, що витрати відповідача-1 на оплату додаткового гонорару не були неминучими та фактичними, а тому, у задоволенні заяви в частині стягнення 21 433,54 грн витрат слід відмовити.

Стосовно решти витрат відповідача-1 на професійну правничу допомогу в розмірі 9 500,00 грн необхідно звернути увагу на таке.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Відповідна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 20.11.2020 №910/13071/19.

У той же час, відповідач-1 помилково стверджує, що до нього було заявлено вимоги на загальну суму 96 560, 81 грн, тоді як фактично в справі було двоє відповідачів, а позовні вимоги до ТОВ "Терра Траст" в загальному розмірі складають 54 254, 22 грн, із яких задоволено 10 579, 26 грн (19% від усієї суми заявлених вимог).

Таким чином, сума витрат відповідача-1 на професійну правничу допомогу, яка підлягає відшкодуванню складає 81% від 9 500,00 грн , а саме 7 695,00 грн, а заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 123, 126, 236, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Траст" про відшкодування витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра Траст» (02090, м. Київ, вул. Празька, 33; ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 695, 00 грн. Видати наказ.

3. У задоволені решти заяви відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.08.2022 року.

Суддя Ю.О.Підченко