ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22 серпня 2022 року м. Черкаси Справа № 925/795/22

Суддя Господарського суду Черкаської області Зарічанська З.В., розглянувши матеріали позовної заяви Черкаського житлово-будівельного кооперативу № 18, ідентифікаційний код 36543802, вул. Чехова, буд. 17 А, м. Черкаси, 18016

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоексплуатація № 1", ідентифікаційний код 33018250, бульв. Шевченка, буд. 345, м. Черкаси, 18016

про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину

ВСТАНОВИВ:

15.08.2022 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява від 13.08.2022 Черкаського житлово-будівельного кооперативу № 18 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлоексплуатація № 1" з вимогою: позовні вимоги про встановлення нікчемності правочину укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлоексплуатація № 1" та з колективним споживачем Черкаським житлово-будівельним кооперативом № 18 про надання послуг про управління неподільним та загальним майном житлового будинку № 17-А по вулиці Чехова міста Черкаси, Договір (без номера) від 01.07.2011, та додаткових угод про внесення змін до даного договору від 04.01.2016 і 04.01.2019 та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Розглянувши зазначену позовну заяву, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки, ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, які додаються до позовної заяви, які не повністю дотримано позивачем.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Крім цього, ч. 1 ст. 14 ГПК України визначена основоположна, загальна засада господарського судочинства - принцип диспозитивності. Згідно з даним принципом, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З правового аналізу та юридичного змісту зазначених положень процесуального законодавства вбачається, що спосіб захисту, який може застосувати суд при вирішенні справи, обирає позивач, тому суд позбавлений можливості на власний розсуд обирати і захищати права позивача у спосіб, який ця особа не просить застосувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними положеннями вказаних статей.

Визначений позивачем предмет позову в повній мірі має забезпечувати захист його порушеного права. Крім цього, предмет позову співвідноситься з способами захисту прав, має певний зміст, та є певною матеріально-правовою вимогою, з приводу якої суду належить ухвалити рішення.

Одночасно, визначені наведеними нормами ГПК України права, у тому числі право позивача обирати самостійно спосіб судового захисту, належать тільки позивачу, і, як наслідок, певним чином визначають диспозитивність господарського процесу. Принцип диспозитивності у господарському процесі означає, що процесуальні правовідносини виникають, змінюються і припиняються за ініціативи безпосередніх учасників спірних матеріальних правовідносин, які мають можливість за допомогою господарського суду розпоряджатися процесуальними правами і спірним матеріальним правом.

Більш того, суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу, а тому не може на власний розсуд обрати один із способів захисту запропонованих позивачем альтернативно.

Крім цього, передбачаючи ст. 16 ЦК України та ст. 5 ГПК України не виключний перелік способів захисту прав, законодавець надає можливість суб`єктам прав самостійно обирати захист з-поміж широкого кола передбачених законодавством способів. Однак, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Позивачем заявлено дві вимоги. Перша - встановлення нікчемності правочину укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлоексплуатація № 1" та з колективним споживачем Черкаським житлово-будівельним кооперативом № 18 про надання послуг про управління неподільним та загальним майном житлового будинку № 17-А по вулиці Чехова міста Черкаси, Договір (без номера) від 01.07.2011, та додаткових угод про внесення змін до даного договору від 04.01.2016 і 04.01.2019. Друга - застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Щодо першої вимоги, то вона є вимогою немайнового характеру, водночас стосовно другої, то позивач не вказав які саме наслідки він просить застосувати у зв`язку з недійсністю нікчемності правочину, тобто не визначив способу захисту свого права чи інтересу, передбаченого законом (ст. 216 Цивільного кодексу України - за вибором позивача застосовуються наслідки нікчемності правочину).

На підставі викладеного, господарський суд доходить висновку про недотримання позивачем вимог п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

В позовній заяві позивачем не зазначено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відтак, господарський суд доходить висновку, що позивачем порушено вимоги п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України - позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

За Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Згідно з п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Отже, належним доказом відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Позивачем не надано суду доказів надіслання відповідачу позовної заяви з додатками, отже, не дотримано приписи п. 1 ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 172 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України - до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя встановив, що позивачем як доказ сплати судового збору надано квитанцію від 11.08.2022 № 25032 на суму 1 984,80 грн.

Водночас, суддя зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду встановлено такий розмір та порядок сплати судового збору: за позовними заявами майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовними заявами немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже за першу вимогу немайнового характеру - встановлення нікчемності правочину позивач мав сплатити 2481 грн.

Щодо другої позовної вимоги, то, в залежності від того, які наслідки недійсності нікчемного правочину, вкаже позивач в якості способу для захисту своїх прав, має обраховуватися судовий збір. Якщо майнова вимога - то 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 2481 грн, якщо немайнові вимоги, то 2481 грн за кожну.

Відтак, позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України і позивачу необхідно доплатити судовий збір з урахуванням сплаченої ним суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України - суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України - в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За ч. 3-4 ст. 174 ГПК України - якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. 162, 164, 172, 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Черкаського житлово-будівельного кооперативу № 18 залишити без руху.

У строк, який не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачу усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- подати уточнену позовну заяву, у якій вказати, на виконання п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- на виконання п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи із доказами направлення його копії відповідачеві;

- на виконання п. 1 ч. 1 ст. 164 та ч. 1 ст. 172 ГПК України надати докази направлення копії уточненої позовної заяви з додатками, що додані і до позовної заяви, відповідачу (опис вкладення та розрахунковий документ);

- на виконання п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України надати документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Копію ухвали направити позивачу через систему "Електронний суд".

Суддя З.В. Зарічанська