ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/3160/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді: Принцевської Н.М.;

суддів: Діброва Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Візної Олени Миколаївни

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.06.2022

у справі №916/3160/21

за позовом Фізичної особи-підприємця Мерт Хікмет

до Фізичної особи-підприємця Візної Олени Миколаївни

про стягнення упущеної вигоди у розмірі 500 000 грн.,

(суддя першої інстанції: Петренко Н.Д., дата та місце прийняття ухвали: 17.06.2022, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.06.2022 повернуто справу №916/3160/21 на стадію підготовчого провадження, клопотання відповідача Фізичної особи-підприємця Мерт Хікмет про зупинення провадження /вх. № 9672/22 від 06.06.2022 року/ у справі № 916/3160/21 задоволено, зупинено провадження у справі № 916/3160/21 до набрання законної сили рішенням у справі № 916/55/22.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ФОП Візна О.М. звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області про зупинення провадження у справі №916/3160/21 скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

На думку заявника апеляційної скарги суд першої інстанції в ухвалі не вказав, чим саме перебування на розгляді Господарського суду Одеської області справи про припинення порушень Візної О.М. на торговельну марку та комерційне найменування, перешкоджає встановленню та оцінці судом у даній справі обставин (фактів), які покладені учасниками справи в обґрунтування своїх вимог та заперечень, з огляду на наявні в матеріалах справи докази. Тобто суд не врахував п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначив, яким чином, встановлені у справі №916/55/22 обставини, впливатимуть на оцінку ним доказів у справі №916/3160/21 та яким саме чином з`ясування обставин у ході розгляду справи №916/55/22 унеможливлює розгляд заявленої позовної вимоги у даній справі про стягнення упущеної вигоди, оскільки справи відрізняються між собою за предметом та особами учасників.

Крім того, апелянт вказує, що сама по собі взаємово`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї з них до прийняття рішення в іншій.

На думку відповідача, зібрані у справі докази про обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення, є достатніми для встановлення юридичних фактів, що підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Апелянт зазначає, що зупинення провадження у справі №916/3160/21 не грунтується на вимогах закону, оскільки незалежно від результату розгляду справи №916/55/22, Господарський суд Одеської області має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення справи по суті.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.07.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Візної О.М. на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.06.2022 по справі №916/3160/21, вирішено розглянути апеляційну скаргу ФОП Візної О.М. на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.06.2022 по справі №916/3160/21 у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

05.08.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ФОП Мерт Хікмет просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, встановила наступне.

18.10.2021 року ФОП Мерт Хікмет звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № 3265/21) до ФОП Візної О.М. з вимогами про стягнення упущеної вигоди у розмірі 500 000,00 грн. через заборону продажу пряжі турецького походження під торгівельною маркою "Vizell" на сайті https://prom.ua внаслідок скарги ФОП Візної О.М. щодо порушення її прав на інтелектуальну власність (торгівельну марку "Vizell" українського походження); відшкодування судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилаєься на завдання відповідачем збитків у вигляді упущеної вигоди через протиправність дій останнього.

06.06.2022 року на адресу суду надійшло клопотання позивача ФОП Мерт Хікмет про зупинення провадження (вх. № 9672/22) у справі № 916/3160/21, а саме позивач просить зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі № 916/55/22 (суддя Щавинська Ю.М.) щодо прав інтелектуальної власності, а саме, заборони використання комерційного найменування "Vizell" та усунення порушень у сфері інтелектуальної власності. Позивач вважає, що предметом дослідження у справі № 916/55/22 є наступні питання: 1) хто вперше використав у своїй діяльності комерційне найменування "Vizell"; 2) чи є знак для товарів та послуг ФОП Візної О.М. тотожним із торговельною маркою ФОП Мерт Хікмет; 3) чи має право ФОП Мерт Хікмет використовувати відповідну торговельну марку, представником якої він є на території України, без порушення прав ФОП Візної О.М.?"

В обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що справа № 916/55/22 має першочергове значення для вирішення господарської справи № 916/3160/21.

15.06.2022 року на адресу Господарського суду Одеської області надійшли заперечення відповідача на клопотання позивача про зупинення провадження. В обґрунтування своїх заперечень відповідач вказав, що у справі № 916/3160/21 судом зібрані всі необхідні та достатні докази, у зв`язку із чим суд 21.12.2021 року закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи № 916/3160/21 до судового розгляду по суті. Відповідач зазначає, що питання схожості торговельної марки "Vizell" за свідоцтвом України №274960 від 27.04.2020 року та торговельної марки "Vizell" за свідоцтвом Туреччини № 2020 123806 від 01.05.2021 року не входять у предмет доказування у справі №916/3160/21. А відтак, на думку відповідача, рішення суду у справі № 916/55/22 не вплине на результат розгляду справи № 916/3160/21.

Відповідач також зазначає, що справа № 916/3160/21 та № 916/55/22 відрізняються між собою за предметом та особами учасників справи.

Як зазначалося раніше, ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.06.2022 повернуто справу №916/3160/21 на стадію підготовчого провадження, клопотання відповідача Фізичної особи-підприємця Мерт Хікмет про зупинення провадження /вх. № 9672/22 від 06.06.2022 року/ у справі № 916/3160/21 задоволено, зупинено провадження у справі № 916/3160/21 до набрання законної сили рішенням у справі № 916/55/22.

Господарський суд зазначив, що предметом позову у даній справі є стягнення упущеної вигоди у розмірі 500 000,00 грн. Відповідно до обґрунтування позовних вимог, відповідні дії відповідача пов`язані із скаргами щодо торгівельної марки "Vizell", зареєстрованого в Україні (власником якого є відповідач) та торговельної марки "Vizell", яка зареєстрована за законодавством Туреччини, та представником якої є позивач.

Суд погодився із доводами позивача щодо об`єктивної неможливості розгляду справи №916/3160/21 до вирішення справи №916/55/22, оскільки суд не має можливості дослідити та перевірити порушення прав Візної Олени Миколаївни на торговельну марку за свідоцтвом України №274960 від 27.04.2020 та на комерційне найменування "Vizell", так як це перебуває за межами предмету позовних вимог по справі № 916/3160/21.

Проаналізувавши обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав у розумінні п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України для зупинення провадження у справі №916/3160/21.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ФОП Візної Олени Миколаївни на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.06.2022 у справі №916/3160/21 підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 17.06.2022 у справі №916/3160/21 - скасуванню, з огляду на наступне.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 4, 6 статті 75 Господарського процесуального кодексу України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього (висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 10.06.2019 у справі № 914/1983/17, від 16.01.2020 у справі № 908/1188/19).

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає у тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливістю розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи. При цьому, пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи (аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 922/1962/17, від 17.12.2019 у справі № 917/131/19).

Також, з огляду на приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів зазначає, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 04.12.2020 у справі № 917/514/19, від 17.04.2019 у справі № 924/645/18, від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18, від 29.04.2020 у справі № 903/611/19, від 18.05.2020 у справі № 905/1728/14-908/4808/14.

Судова колегія звертає увагу, що зупиняючи на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України провадження у даній справі, суд першої інстанції не навів конкретних обставин (фактів), встановлення яких має суттєве значення для вирішення цього спору і які не можуть бути встановлені у межах справи, що розглядається, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду, що встановлення відповідних обставин у даній справі Господарським судом Одеської області є неможливим, оскільки це перебуває за межами предмету спору у справі №916/3160/21, з огляду на таке.

Суд першої інстанції зазначив, що не має можливості дослідити та перевірити у даній справі порушення прав Візної О.М. Разом з цим, цей висновок є помилковим, оскільки у справі №916/3160/21 має досліджуватися та встановлюватися порушення прав позивача ФОП Мерт Хікмет, яким заявлено до стягнення з відповідача ФОП Візної О.М. упущену вигоду у сумі 500000 грн.

Отже, предметом позову у справі №916/3160/21 є стягнення упущеної вигоди, яку позивач вважає що зазнав внаслідок неправомірних дій відповідача. Натомість, предметом позову у справі №916/55/22 є припинення порушення прав інтелектуальної власності на торговельну марку та комерційне найменування та зобов`язання вчинити певні дії.

З огляду на те, що предмети справ є різними, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, а також обставини даної справи, висновок суду першої інстанції в частині того, що встановлення обставин в межах справи №916/55/22 обмежує предмет доказування у справі №916/3160/21, є необґрунтованим та безпідставним.

Крім того, обґрунтованими є доводи апелянта в частині того, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій, оскільки незалежно від результату розгляду справи №916/55/22, суд першої інстанції має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи №916/3160/21.

При цьому судова колегія вважає за необхідне зазначити, що позов у справі №916/3160/21 було заявлено у грудні 2021 року, в той час, як у справі №916/55/22 звернення з позовом відбулося у січні 2022 року.

За таких обставин апеляційний господарський суд вважає, що в оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд помилково дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду справи №916/3160/21, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості вимог відповідно до викладених у позові обставин.

Відповідно до приписів ст. 2 Господарського України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду справ Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Суд наголошує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Національним судам належить організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України"). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 29.03.2006 у справі "Скордіно проти Італії", від 08.06.2006 у справі "Сюрмелі проти Німеччини"). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 910/23396/16, від 20.12.2019 у справі № 910/759/19, від 20.06.2019 у справі № 910/12694/18, від 09.07.2020 у справі № 910/1667/19, від 17.04.2019 у справі № 924/645/18, від 20.12.2019 у справі № 910/13234/18, від 13.09.2019 у справі № 912/872/18, від 21.02.2019 у справі № 910/974/18, якими скаржником обґрунтовано доводи касаційної скарги.

За таких обставин, оскаржувана ухвала постановлена без врахування вимог п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №916/55/2, так і стосовно того, що зібрані у цій справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім того, враховуючи, що зупинення провадження у даній справі на підставі п.5 ч.1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України є безпідставним, судова колегія зазначає, що в даному випадку відсутні процесуально-правові підстави для повернення справи №916/3160/21 на стадію підготовчого провадження.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Візної Олени Миколаївни на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.06.2022 у справі №916/3160/21 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню на підставі п. 4 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з порушенням норм процесуального права, які призвели до прийняття помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального права, а тому вказану ухвалу слід скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції відповідно до ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України.

В зв`язку з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, має здійснюватись місцевим судом за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269-271, 273, 275, 280-284, 287 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Візної Олени Миколаївни на ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.06.2022 у справі №916/3160/21 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.06.2022 у справі №916/3160/21 - скасувати.

Справу №916/3160/21 передати на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду в строки, передбачені ст.288 ГПК України.

Головуючий суддя Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош