УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

29.07.2022Справа № 910/6210/22

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши заяву стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат - Україна" (04073, місто Київ, ВУЛИЦЯ КУРЕНІВСЬКА, будинок 18, офіс 7-Б, ) про видачу судового наказу за вимогою до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Профіт Груп" (03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ АНРІ БАРБЮСА (Тютюнника), будинок 5-В, кімната 14, ) про стягнення за Договором оренди № А00092572 від 07.09.2020 року заборгованості в сумі 98290,00 грн. та 248,10 грн. судового збору,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат - Україна" про видачу судового наказу за вимогою до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Профіт Груп" про за Договором оренди № А00092572 від 07.09.2020 року заборгованості в сумі 98290,00 грн., а саме 34330,00 грн. орендної плати та 63960,00 грн. неустойки.

За приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У відповідності до приписів ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 ГПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Також суд зазначає, що згідно п.п. 4 та 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст. 74 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому достовірними доказами є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Отже, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Як встановлено судом, в обґрунтування наявності заборгованості боржника заявник посилається на укладений між сторонами Договір оренди № А00092572 від 07.09.2020 року, за яким заявником було передано боржнику обладнання, перелік якого наведений у додатку № 1 до договору.

В свою чергу, за твердженням заявника, боржником було здійснено повернення лише частини обладнання, на підставі чого останнім було складено Акт часткового повернення обладнання з тимчасового користування від 29.06.2022 року, згідно якого вартість неповернутого обладнання становить 35960,00 грн. та який підписаний лише з боку ТОВ "Будпрокат- Україна" із позначкою про відмову ТОВ "Мега Профіт Груп" від підписання.

Як вказує заявник в силу п. 5.9. Договору оренди, у випадку відмови орендаря підписати Акт повернення, орендодавець має право підписати Акт самостійно, зробивши позначку про відмову орендаря від підпису, такий Акт буде мати обов`язкову силу для обох сторін.

Окрім цього надані заявником на підтвердження наявності заборгованості Акти здачі - приймання робіт (надання послуг) № 1835 від 29.06.2022 року, № 1836 від 29.06.2022 року, № 580 від 31.01.2021 року, № 599 від 31.01.2022 року, № 924 від 24.02.2022 року, № 1086 від 28.02.2021 року, № 1260 від 29.04.2022 року, № 1444 від 31.05.2022 року, № 1769 від 31.03.2021 року, № 2452 від 30.04.2021 року, № 3161 від 31.05.2021 року, № 4965 від 31.07.2021 року, № 5189 від 09.09.2020 року, № 5660 від 30.09.2020 року, № 5911 від 31.08.2021 року, № 6064 від 09.10.2020 року, № 6539 від 30.09.2021 року, № 7256 від 31.10.2021 року, № 7801 від 08.12.2020 року, № 7802 від 09.12.2020 року, № 7847 від 30.11.2020 року, 8461 від 31.12.2020 року, № 8687 від 30.11.2021 року, № 9685 від 31.12.2021 року, а також акт звірки взаморозрахунків сторін не містять підпису замовника та підписані в односторонньому порядку заявником як виконавцем.

При цьому заявник також посилається на умови п. 3.5 Договору оренди, згідно якого у разі ненадання орендарем відповідного акту або вмотивованої відмови від підписання акту виконаних послуг у встановлений договором строк (5 днів з моменту отримання), акт виконаних робіт вважається підписаним та погодженим між сторонами, та підлягає оплаті без заперечень.

Судом враховано, що для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, без розгляду справи по суті на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів, які підтверджують безспірність таких вимог. З цією метою, насамперед, необхідно перевірити наявність обставин щодо факту виникнення та настання строку виконання боржником зобов`язання.

Натомість надані заявником докази, а саме копії підписаного з одного боку акту звірки взаєморозрахунків, акту про часткове повернення обладнання також з підписом лише заявника, та акти здачі - приймання робіт (наданих послуг) свідчать про наявність між сторонами спору щодо самого порушення умов Договору та нарахованої суми, відповідно до такого акту часткового повернення обладнання, позаяк одностороннє підписання такого акту не може свідчити про безспірність заявлених заявником вимог про стягнення заборгованості. Отже, заявлені вимоги в цій частині не відповідають засадам наказного провадження.

Крім того заявником заявлено до стягнення з боржника неустойку в сумі 63960,00 грн. за несвоєчасне повернення обладнання згідно п. 7.2 Договору, у зв`язку з чим суду необхідно встановити фактичну дату повернення частини обладнання боржником, що не виявляється можливим в наказному провадженні згідно наданих заявником доказів.

Отже, враховуючи те, що судом не було встановлено безспірності вимоги заявника про стягнення заборгованості з вартості обладнання у розмірі 34330,00 грн., в той час, як вимога про стягнення неустойки є похідною від основної заборгованості, суд також зазначає про відсутність безспірності вимог щодо нарахування неустойки.

За змістом п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказ.

Таким чином, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог, передбачених ст.148 ГПК України, вимоги за заявою про видачу наказу не мають ознак безспірності та відсутні докази, які б підтверджували відсутність спору про право, тобто заявником не підтверджено виникнення права грошової вимоги саме у заявленій сумі 98290,00 грн., суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат - Україна" про видачу судового наказу за вимогою до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Профіт Груп" про стягнення заборгованості за Договором оренди № А00092572 від 07.09.2020 року в сумі 98290,00 грн. на підставі п. 8 ч.1 ст.152 ГПК України.

Суд звертає увагу, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ст.ст. 147, 148, 150, 152-155 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Будпрокат - Україна" у видачі судового наказу за вимогою до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Профіт Груп" про стягнення заборгованості за Договором оренди № А00092572 від 07.09.2020 року в сумі 98290,00 грн. та 248,10 грн. судового збору.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 29.07.2022 року та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон