ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" липня 2022 р. м. Вінниця Cправа № 902/115/22

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Міліціанова Р.В., при секретарі Шейкіній М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Керівника Вінницької обласної прокуратури, вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21001, код - 02909909, в інтересах держави в особі Вінницької районної державної адміністрації, вул. Хмельницьке шосе, 17, м. Вінниця, 21036, код - 04050975

до: Агрономічної сільської ради, вул. Мічуріна, 12, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, код - 04525998

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державного підприємства "Науковий інноваційно-технічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України", вул. Мічуріна, 1, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, Вінницького національного аграрного університету, вул. Сонячна, 3, м. Вінниця, 21008

про визнання незаконними та скасування рішень, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки

за участю представників:

прокурора: Моніч Лариса Володимирівна, посвідчення № 057433 від 15.10.2020 року

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

третьої особи (Державного підприємства "Науковий інноваційно-технічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України"): Антощук Володимир Дмитрович, паспорт серії НОМЕР_1

третьої особи (Вінницького національного аграрного університету): Томляк Таїса Сергіївна, посвідчення № 000299 від 01.11.2019 року

В С Т А Н О В И В :

08.02.2022 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (№ 15/3-68вих21 від 03.02.2022 року) Керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України та Вінницької районної державної адміністрації до Агрономічної сільської ради про:

- визнання незаконним та скасування п. 3 рішення Агрономічної сільської ради від 02.12.2016 року № 195 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області";

- визнання незаконним та скасування п. 2 рішення Агрономічної сільської ради від 27.05.2017 року № 54 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Державному підприємству "Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України";

- скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0229 площею 1,4493 га для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки по вулиці Мічуріна, 1 в с. Агрономічне, Вінницького району з одночасним припиненням права комунальної власності Агрономічної сільської ради;

- зобов`язання Агрономічної сільської ради повернути земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0229 площею 1,4493 га для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки по вулиці Мічуріна, 1 в с. Агрономічне, Вінницького району у державну власність з правом постійного користування Державного підприємства "Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України", що перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України.

Ухвалою суду від 14.02.2022 року відкрито провадження у справі № 902/115/22 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.03.2022 року.

Також, даною ухвалою, залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство "Науковий інноваційно-технічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України".

31.03.2022 року від Вінницького національного аграрного університету до суду надійшло клопотання (№ 01.1-33-216 від 30.03.2022 року) про залучення останнього до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

31.03.2022 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання (вх.канц. № 01-34/2538/22) про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву. Додатком до клопотання додано відзив на позовну заяву (вх.канц. № 01-34/2540/22), в якому останній просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні 31.03.2022 року судом постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, яку занесено до протоколу судового засідання.

13.04.2022 року до суду від Вінницької обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив (№ 15/3-171вих.-22 від 08.04.2022 року).

Крім того, 20.04.2022 року від Вінницької обласної прокуратури до суду надійшли заперечення (№ 15/3-193вих.-22 від 20.04.2022 року) на заяву Вінницького національного аграрного університету про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

У судовому засіданні 20.04.2022 року постановлено ухвали про залучення Вінницького національного аграрного університету в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/115/22 на 12.05.2022 року о 11:30 год., які занесено до протоколу судового засідання.

11.05.2022 року до суду від Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на виконання вимог ухвали суду надійшов лист № 0-2-0.6-1439/2-22 від 11.05.2022 року.

12.05.2022 року до суду від представника третьої особи (Вінницького національного аграрного університету) надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх.канц. № 01-34/3686/22).

В судовому засіданні 12.05.2022 року продовжено строк підготовчого провадження у справі № 902/115/22 на підставі п. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України.

16.05.2022 року до суду від Державного підприємства "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" на виконання вимог ухвали суду надійшов лист № 232 від 10.05.2022 року.

27.05.2022 року до суду від представника третьої особи (Вінницького національного аграрного університету) надійшли письмові пояснення № 01.1-33-339 від 26.05.2022 року. Додатком до пояснення додано ряд документів.

У судовому засіданні 31.05.2022 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи № 902/115/22 для судового розгляду по суті на 15.06.2022 року.

13.06.2022 року на електронну адресу суду від представника Вінницької районної військової адміністрації надійшла заява № 311 від 13.06.2022 року, в якій останній просить суд проводити розгляд справи за його відсутності.

14.06.2022 року до суду від представника третьої особи (Вінницького національного аграрного університету) надійшли письмові пояснення № 01.1-33-406 від 13.05.2022 року.

15.06.2022 року до суду від Вінницької обласної прокуратури надійшли заперечення на клопотання третьої особи (Вінницького національного аграрного університету) про залишення позову без розгляду. № 15/3-313вих.-22 від 13.06.2022 року.

18.07.2022 року на адресу суду від третьої особи (Вінницького національного аграрного університету) надійшли письмові пояснення № 01.1-33-577 від 18.07.2022 року.

29.07.2022 року у судовому засіданні прийняли участь прокурор та представники третіх осіб.

Представники позивача та відповідача правом участі у судовому засіданні не скористались, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (Рішення ЄСПЛ у справі Шульга проти України, № 16652/04 від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст. ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.

Прокурор, в обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що Рішенням Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 02.12.2016 № 195 «Про затвердження технічної документації Із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області» державний акт на право постійного користування землею Вінницької обласної державної сільськогосподарської дослідної станції І-ВН № 001263 від 05.04.1996 визнано таким, що втратив чинність (п. 3).

Рішенням Агрономічної сільської ради від 27.05.2017 № 54 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0229 площею та ДП «НІТЦІК СГП НААН» для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки по вулиці Мічуріна, 1 в с. Агрономічне, Вінницького району.

На підставі зазначених рішень у Реєстрі речових прав безпідставно зареєстровано за Агрономічною сільською радою право комунальної власності на ділянку державної власності з кадастровим номером :03:003:0229 площею 1,4493 га.

Прокурор стверджує, що така ділянка є державною власністю та не могла бути передана в комунальну власність, оскільки на ній розміщено державне нерухоме майно наукової установи.

Внаслідок прийняття оскаржуваних рішень та проведення державної реєстрації права комунальної власності земельну ділянку вилучено з державної власності, обмежено право користування та розпорядження державним майном, порушено інтереси держави в особі Вінницької районної державної адміністрації.

Тому, з метою захисту інтересів держави прокурор просив скасувати окремі пункти оскаржуваних рішень, скасувати державну реєстрацію права комунальної власності на спірну земельну ділянку та зобов`язати Агрономічну сільську раду повернути відповідну ділянку державі (т. 1 а.с. 1-26).

У відзиві на позову відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні позову зазначаючи про те, що до Агрономічної сільської ради звернулось Державне підприємство "Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України", за результатами звернення Агрономічною сільською радою прийнято рішення №54 від 27.05.2017 року та затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0229 площею 1,4493 га для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки по вулиці Мічуріна, 1 с. Агрономічне, Вінницького району.

Зазначене рішення прийнято з урахуванням усіх вимог Земельного кодексу України, жодні підстави для його скасування відсутні.

При цьому, відповідач зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0229 на момент прийняття рішень знаходилась в межах населеного пункту, відносилась до земель комунальної власності, крім того, жодні підтвердження відносно того, що вона перебуває у державній власності відсутні (а.с 3-5, т. 2).

У відповіді на відзив прокурор зазначає, що відповідачем у відзиві не наведено жодного обґрунтованого заперечення проти заявлених позовних вимог.

Відповідачем не зазначено доводів, які б спростовували допущені Агрономічною сільською радою порушення при прийнятті рішення від 02.12.2016 року № 195 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області" вимог ст. 19 Конституції України, ст. ст. 12, 122, 141 ЗК України.

Також відсутні доводи відповідача і щодо спростування вимог про порушення Агрономічною сільською радою вимог ст. ст. 117, 122 ЗК України при прийнятті рішення від 27.05.2017 року № 54 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Державному підприємству "Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України" (т. 21-31, т. 2).

У письмових поясненнях (№ 01/1-33-339 від 26.05.2022 року) третя особа (Вінницький національний аграрний університет) щодо заявлених позовних вимог зазначає наступне.

Згідно акту від 22.02.2012 року приймання-передачі цілісного майнового комплексу, майна та земельних ділянок закріплених за державним підприємством "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України", разом з усім майном передано також копію державного акту на право користування землею серії 1-ВН № 001263, що виданий відповідно до рішення 10 сесії 22 скликання Агрономічної сільської ради народних депутатів від 05.04.1996 року.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №94 від 28.02.2012 року Державне підприємство "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України" перейменовано на Державне підприємство "Агрономічне".

Згідно з наказом Вінницького національного аграрного університету від 01.11.2012 року №295 створено Науково-дослідне господарство "Агрономічне" Вінницького національного аграрного університету.

Згідно акта приймання-передачі Державного підприємства "Агрономічне" до Вінницького національного аграрного університету, затвердженого Міністерством аграрної політики та продовольства У країни від 13.11.2012 року, здійснено приймання передачу цілісного майнового комплексу та земельних ділянок, що закріплені за державним підприємством "Агрономічне" згідно документів, які додаються до акту та є його невід`ємною частиною, станом на 12.11.2012 року.

Вінницькому національному аграрному університету передано земельні ділянки на території Агрономічної сільської ради Вінницького району.

Після отримання університетом вказаних земельних ділянок, останній звернувся до розпорядника земельних ділянок державної власності для оформлення права постійного користування на земельні ділянки у відповідності до вимог чинного Земельного кодексу України.

17.01.2014 року Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області видано накази "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою".

Рішенням 5 сесії Вінницької районної ради 7 скликання від 29.01.16 р. № 1 затверджено проект землеустрою щодо зміни межі території с. Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району, Вінницької області, розроблений Державним підприємством «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та встановлено загальну площу населеного пункту с. Агрономічне 1006,5 га. включивши в межі населеного пункту ділянки загальною площею 866,4414 га, з них: 252,1551 га - землі надані громадянам для індивідуального садівництва; 474,6783 га-землі ДП «Вінницька державна сільськогосподарська дослідна станція»; 139,608 га - інші землі.

Зі змісту вказаного рішення не вбачається, що вирішено питання про передачу земель з державної власності у комунальну.

В подальшому Агрономічна сільська рада прийняла рішення №195 від 02.12.2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області», пунктом 1 якого вирішила, що включені в межі села Агрономічне рішенням 5 сесії Вінницької районної ради 7 скликання від 29.01.16 р. № 1, землі і земельні ділянки є комунальною власністю територіальної громади села Агрономічне (крім земель приватної власності та земельних ділянок державної власності, що не можуть передаватись у комунальну власність), а пунктом 3 вказаного рішення визначила таким, що втратив чинність державний акт на право постійного користування землею І-ВН №001263.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі №128/860/17 від 27.04.2018 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 18.09.2018 року, визнано протиправним та скасовано пункт 1 рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області" № 195 від 02.12.2016 року. При цьому, університету було відмовлено в задоволені позовних вимог про визнання недійсним пункту 3 рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 02.12.2016 року №195.

Право постійного користування університетом оформлялось з урахуванням результатів розгляду справи №128/860/17.

Отже, пункт 3 рішення Агрономічної сільської ради №195 від 02 12.2016 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області», яким сільська рада визначила таким, що втратив чинність державний акт на право постійного користування землею І-ВН №001263 не призвів до переходу вказаних земель у комунальну власність та до порушення прав Вінницької районної державної адміністрації (а.с. 103-115, т. 2).

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Постановою Центрального комітету Комуністичної партії Радянського Союзу і Ради Міністрів Союзу Радянських Соціалістичних республік від 14.02.1956 створено Вінницьку державну сільськогосподарську дослідну станцію(п.1.4. Статуту Станції, зареєстрованого 24.10.1995) (а.с.27-41, т.1).

Наказом Української академії аграрних наук від 01.12.1994 № 160 підтверджено право юридичної особи - Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції, підпорядкувавши їй дослідні господарства згідно з додатком до наказу, - «Поділля», «Олександрівське» та «Нива» (а.с.42, т. 1).

Відповідно до пунктів 1.3, 1.5, 3.5 та 4.9 Статуту Станції вона підпорядкована Українській академії аграрних наук (далі - УААН). До складу Станції входять: дослідне господарство як структурний підрозділ (без права юридичної особи), а також підпорядковані їй самостійні дослідні господарства як юридичні особи: «Поділля» (Мурованокуриловецького району Вінницької області) та «Олександрівське» (Тростянецького району Вінницької області).

Економічною основою діяльності дослідної станції є державна власність України на основні фонди, інше майно, закріплене УААН за дослідною станцією, а також землі УААН, надані дослідній станції згідно з державним актом на право користування землею. Землі, надані дослідній станції для виконання її статутних цілей і завдань, є загальнодержавною власністю. Вони не передаються в іншу форму власності, на них не створюються сільськогосподарські кооперативи, фермерські господарства, вилучення земель без згоди президії УААН не допускається. Дослідна станція здійснює володіння, користування землею та іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства.

За змістом пункту 8.2 зазначеного Статуту дослідне господарство, що входить до складу станції як структурний підрозділ, не є юридичною особою, знаходиться на одному балансі з установою та діє на підставі Положення про нього, затвердженого директором установи (а.с. 27-41, т. 1).

На підставі рішення Агрономічної сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 05 квітня 1996 року Вінницькій державній сільськогосподарській дослідній станції видано державний акт серії І-ВН № 001263 на право постійного користування землею площею 1229,6 га, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за номером 2 (а.с. 44-49, т. 1).

Президентом УААН 12.02.2001 затверджено нову редакцію статуту юридичної особи ().

Згідно положень якого змінено найменування Вінницької обласної державної сільськогосподарської дослідної станції на Вінницьку державну сільськогосподарську станцію. Також в п.1.6 статуту зазначено, що до складу станції входить дослідне господарство як структурний підрозділ без прав юридичної особи.

Відповідно до Указу Президента України «Про надання Українській академії аграрних наук статусу національної» №8/2010 від 06.01.2010, наказів Національної академії аграрних наук України «Про найменування установ, підприємств та організацій НААН України» від 07.09.2010 року № 69 та Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції від 14.12.2010 року №1/5-47 змінено назву Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції () на Вінницьку державну сільськогосподарську дослідну станцію Інституту кормів Національної академії аграрних наук України.

Президентом НААН України 09.10.2010 затверджено нову редакцію статуту Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України, про що державним реєстратором 17.12.2010 здійснено відповідний запис.

Відповідно до наказу Національної академії аграрних наук України № 107 від 24.05.2011 року "Про Вінницьку державну сільськогосподарську дослідну станції Інституту кормів НААН" Вінницьку державну сільськогосподарську дослідну станцію Інституту кормів НААН реорганізовано в Державне підприємство "Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України" (а.с. 79-80, т. 1).

Правонаступником Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є Державне підприємство "Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України" (ДП "НІТЦ ІК СГП НААН") (а.с.84-96, т. 1).

13.10.2011 року оформлено передавальний акт на передачу майна Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції інституту кормів Національної академії аграрних наук України Державному підприємству "Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України" (а.с.81, т.1).

02.12.2016 року Агрономічною сільською радою Вінницького району Вінницької області прийнято рішення № 195 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області".

За змістом п. 1 якого, зазначено, що у зв`язку із зміною меж села Агрономічне Вінницького району Вінницької області, збільшенням території села та встановленням загальної площі населеного пункту села Агрономічне в розмірі 1006,5 га, землі та земельні ділянки, що включені в межі села Агрономічне рішенням 5 сесії Вінницької районної ради 7 скликання від 29 січня 2016 року №1, є комунальною власністю село Агрономічне (крім земель приватної власності та земельних ділянок державної власності, що не можуть передаватися у комунальну власність).

Затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області, розроблену ДП "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (п. 2 Рішення).

Згідно п. 3 Рішення державний акт на право постійного користування землею І-ВН №001263, виданий Вінницькій обласній державній сільськогосподарській дослідній станції відповідно до рішення 10 сесії 22 скликання Агрономічної сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 5 квітня 1996 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на праві постійного користування землею за №2 вважати таким, що втратив чинність (а.с. 97, т. 1).

27.05.2017 року Агрономічною сільською радою Вінницького району Вінницької області 18 сесії 7 скликання прийнято рішення № 54 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Державному підприємству "Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України".

Відповідно до рішення затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0229 площею 1,4493 га Державному підприємству "Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України" (ДП "НІТЦ ІК СГП НААН") для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки по вулиці Мічуріна, 1 в с. Агрономічне, Вінницького району.

У пункті 2 вказаного рішення зазначено про передачу в постійне користування ДП "НІТЦ ІК СГП НААН" земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0229 площею 1,4493 га для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки по вулиці Мічуріна, 1 в с. Агрономічне Вінницького району (а.с.98, т. 1).

На підставі зазначеного рішення Агрономічної сільської ради у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно безпідставно 05.07.2017 року зареєстровано за Агрономічною сільською радою право комунальної власності на ділянку державної власності з кадастровим номером :03:003:0229 площею 1,4493 га, що встановлено з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 134-137).

Сторонами не заперечувалось та матеріалами справи не спростовано розташування спірної земельної ділянки у межах, визначених Державним актом на право постійного користування землею серії І-ВН № 001263 та Публічної кадастрової карти України (т. 1 а.с. 138, т. 2 а.с. 185).

Тому, суд вважає вірогідними доводи прокурора відносно тих обставин, що спірна земельна ділянка, з кадастровим номером :03:003:0229 площею 1,4493 га, для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки по вулиці Мічуріна, 1 в с. Агрономічне Вінницького району, знаходиться у межах державного акту на право постійного користування.

Надаючи правову кваліфікацію предмету спірних правовідносин, суд першочергово надає оцінку статусу позивача, в інтересах якого пред`явлено позов.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 29.07.2022 року залишено без розгляду позов Керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України, оскільки прокурором без достатніх повноважень подано позов в інтересах Національної академії аграрних наук України.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України, суб`єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади - на землі державної власності.

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади, відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом (стаття 84 статтею 80 Земельного кодексу України).

За змістом статті 113 Конституції України вищим органом у системі органів виконавчої влади є Кабінет Міністрів України.

В силу положень статті 84 Земельного кодексу України, статті 113 Конституції України органом державної влади, тобто суб`єктом владних повноважень, через який держава реалізує право власності на землю держави є, зокрема, Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади.

При цьому, об`єктом спірних правовідносин є земельна ділянка з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки, яка розташована у межах населеного пункту (с. Агрономічне, Вінницького району, Вінницької області).

На підставі ч. 3 ст. 122 ЗК України, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, для всіх потреб.

Спірна земельна ділянка не віднесено до категорій земель, визначених ч. ч. 4, 8 ст. 122 ЗК України.

Тому, суд дійшов висновку, що прокурором правомірно подано позов в інтересах держави із визначенням у якості належного позивача Вінницьку районну державну адміністрацію.

Крім того, судовому захисту може підлягати не лише майнове право, але й майновий інтерес.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16 та від 14 травня 2019 року у справі № 910/11511/18.

Судовому захисту підлягає законний інтерес, якому властиві такі ознаки:

- має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання;

- пов`язаний із конкретним матеріальним або нематеріальним благом;

- є визначеним благом, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним, у позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає;

- є персоналізованим (суб`єктивним), тобто належить конкретній особі (позивачу).

Тобто, припинення речових прав на нерухоме майно, зокрема права постійного користування земельною ділянкою, без отримання згоди власника або уповноваженого ним органу, може порушувати охоронювані законом інтереси власника на розпорядження майном.

Таким чином, суд також не вбачає перешкод у можливості захисту інтересів держави в особі Вінницької районного державної адміністрації з посиланням на протиправність оскаржуваних рішень шляхом припинення права постійного користування, оскільки вказані рішення можуть оцінюватись судом крізь призму законності.

Визначаючись щодо правого регулювання предмету спору, суд виходив з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 17 ЗК України передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; участь у розробленні та забезпеченні виконання загальнодержавних і регіональних (республіканських) програм з питань використання та охорони земель; координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно ст. 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно частин третьої, п`ятої статті 83 ЗК України, земельні ділянки державної власності, які передбачається використати для розміщення об`єктів, призначених для обслуговування потреб територіальної громади (комунальних підприємств, установ, організацій, громадських пасовищ, кладовищ, місць знешкодження та утилізації відходів, рекреаційних об`єктів тощо), а також земельні ділянки, які відповідно до затвердженої містобудівної документації передбачається включити у межі населених пунктів, за рішеннями органів виконавчої влади передаються у комунальну власність.

Територіальні громади набувають землю у комунальну власність у разі: а) передачі їм земель державної власності; б) відчуження земельних ділянок для суспільних потреб та з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; г) придбання за договором купівлі-продажу. ренти, дарування, міни, іншими цивільно- правовими угодами; ґ) виникнення інших підстав, передбачених законом.

Положеннями статті 117 ЗК України встановлено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

При цьому, до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

Згідно пункту 4 Прикінцевих положень та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на спірній земельній ділянці з кадастровим номером :03:003:0229 розташовані нежитлові будівлі (науковий корпус, лабораторія первинного насінництва, лабораторія селекції), які належать Вінницькій державній сільськогосподарській станції (правонаступником якої є ДП «НІ ГЦ ІК СГП НААН») на підставі свідоцтва про право державної власності серії САС № 344526 від 09.10.2008 року (т. 1 а.с. 136, 137).

Тобто, дана земельна ділянка перебувала у державній власності за фактом місцезнаходження державного нерухомого майна.

Крім того, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право (частина перша статті 22 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час передачі спірної земельної ділянки в постійне користування).

Відповідно до частин першої та третьої статті 23 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час передачі спірної земельної ділянки в постійне користування) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Згідно з частиною першою статті 125 та частиною першою статті 126 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виділення дослідного господарства в самостійну юридичну особу) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

З наведеного вбачається, що земельна ділянка площею 1229,6 га відноситься до земель державної власності, право постійного користування якою посвідчено Станції спірним державним актом серії І-ВН № 001263, виданим Агрономічною сільською радою народних депутатів Вінницького району Вінницької області на підставі рішення від 05 квітня 1996 року та в межах її повноважень (Постанова ВП ВС від 26 червня 2018 року у справі № 902/517/17).

З приводу оцінки оскаржуваних рішень Агрономічної сільської ради та компетенції органу місцевого самоврядування приймати рішення відносно припинення дії державного акта на право постійного користування державною земельною ділянкою, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Стаття 22 ЗК Української РСР (чинного на час видачі державного акта) встановлювала, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб`єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у ст. 141 названого Кодексу, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

Вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди ураховують, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених ст. ст. 140-149 ЗК України (Постанова ВП ВСвід 05.11.2019 у справі №906/392/18).

Відповідно до статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Право постійного користування земельною ділянкою, набуте особою у встановленому законодавством порядку, відповідно до законодавства, що діяло на момент набуття права постійного користування, не втрачається та не підлягає обов`язковій заміні.

Матеріали справи не містять відомостей щодо прийняття рішень про припинення права постійного користування позивачем, з урахуванням наведених норм до відання Агрономічної сільської ради не віднесено прийняття рішень щодо земельних ділянок державної форми власності, зокрема відносно припинення речових прав, визнання не чинними документів, які їх посвідчують такі права, вчинення дії з приводу затвердження технічної документації із землеустрою, вирішення питань відносно передачі спірної земельної ділянки державної форми власності у постійне користування третій особі, вчинення дії з реєстрації права комунальної власності на відповідну земельну ділянку державної власності.

Оцінивши нормативне регулювання спірних правовідносин у сукупності та дослідивши наявні у справі докази, суд доходить висновку щодо незаконності та не відповідності положенням ст. ст. 13, 19 Конституції України, ст. ст. 12, 13, 22, 23, 78, 83,92, 117, 122, 141, 149 ЗК України п. 3 Рішення Агрономічної сільської ради від 02.12.2016 № 195 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області» в частині визнання таким, що втратив чинність Державного акту на право постійного користування землею Вінницької обласної державної сільськогосподарської дослідної станції серії І-ВН № 001263 від 05.04.1996, а також п. 2 рішення Агрономічної сільської ради від 27.05.2017 № 54 про передачу в постійне користування ДП «НІТЦ ІК СГП НААН» земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0229, на якій розміщене державне нерухоме майно.

Таким чином, оскаржувані рішення є протиправними, такими, що порушують майнові інтереси держави в особі Вінницької районної державної адміністрації.

Отже, позов у цій частині вимог є обґрунтованими та заявленими правомірно.

Вимоги обґрунтованості вимог щодо скасування державної реєстрації, припинення права комунальної власності, повернення земельної ділянки безпосередньо залежать від правової оцінки оскаржуваних розпоряджень, тому також є обґрунтованими.

Водночас, зміст позовних вимог, які підлягають задоволенню з відображенням у резолютивній частині судового рішення залежить від оцінки судом ефективності способів захисту прав.

Згідно усталених висновків Великої Палати Верховного Суду, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту (Постанови ПВ ВС від 04.12.2019 справа № 917/1739/17, від 26.06.2019 справа № 587/430/16-ц, від 12.06.2019 справа № 487/10128/14-ц, від 11.09.2019 справа № 487/10132/14-ц, від 04.09.2019 справа № 265/6582/16-ц).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.

Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16.

Вимога про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування не є ефективним способом захисту, адже задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою (Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16).

Велика Палата Верховного Суду знову звертає увагу, що рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (Постанови ВП ВС від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17 (пункт 39), від 15 жовтня 2019 року у справі № 911/3749/17 (пункт 6.27), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (пункт 35), від 01 лютого 2020 року у справі № 922/614/19 (пункт 52).

Тому суд незалежно від того, оскаржене відповідне рішення чи ні, має самостійно дати правову оцінку рішенню органу державної влади чи місцевого самоврядування та викласти її у мотивувальній частині судового рішення (п. 109 Постанови ВП ВС від 23.11.2021 року у справі № 359/3373/16-ц).

З урахуванням наведених правових висновків суд констатує, що скасування окремих пунктів оскаржуваних рішень не забезпечить ефективне поновлення прав держави на спірну земельну ділянку.

Крім того, згідно п. 3 Рішення Агрономічної сільської ради від 02.12.2016 № 195 лише визнано таким, що втратив чинність державний акт на право постійного користування землею Вінницької обласної державної сільськогосподарської дослідної станції серії І-ВН № 001263 від 05.04.1996 року.

Тобто, на підставі вказаного рішення припинено правовстановлюючий документ щодо речового права (постійного користування), а не права власності.

При цьому, захист права постійного користування можливий при зверненні до суду з позовом в інтересах Державного підприємства "Науковий інноваційно-технічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України" або безпосередньо Національної академії аграрних наук України.

Однак, такими процесуальними правами прокурор не володіє, що відображено в Ухвалі Господарського суду Вінницької області від 29.07.2022 року про залишення частини позовних без розгляду.

Позовні вимоги пред`явлені інтересах саме Вінницької районної державної адміністрації, як розпорядника майна.

Також, судом враховано, що Державний акт на право постійного користування землею серії І-ВН № 001263 від 05.04.1996 року посвідчував право постійного користування 1 229,6 га землі, однак предметом спору є захист прав на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0229 площею 1,4493 га.

Судом з`ясовувались питання щодо власників або володільців прав на земельні ділянки, які сформовані внаслідок припинення дії відповідного державного акта, однак таких відомостей не надано (до справи долучено відповіді ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області).

Тому, задоволення позовних вимог у цій частині може вплинути на інтереси невизначеного кола осіб, які не є учасниками даного спору.

З приводу доцільності визнання незаконним та скасування п. 2 Рішення Агрономічної сільської ради від 27.05.2017 року № 54, суд враховує, що у такому випадку судове рішення призведе до припинення права постійного постійне користування ДП «НІТЦ ІК СГП НААН» земельною ділянки з кадастровим номером :03:003:0229.

Однак, ДП "Науковий інноваційно-технічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України" не залучено до участі у справі у статусі відповідача.

Згідно вимог ч. 1 ст. 48 ГПК України суд позбавлений можливості самостійно вчиняти відповідну процесуальну дію.

Крім того, права комунальної власності у державному реєстрі зареєстрованого за Агрономічною сільською радою на підставі Рішення Агрономічної сільської ради від 27.05.2017 року № 54 в цілому, а не окремого пункту.

Тому, часткове скасування даного рішення не спричинить внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимог про визнання незаконним та скасування п. 3 рішення Агрономічної сільської ради від 02.12.2016 року № 195 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області" та визнання незаконним та скасування п. 2 рішення Агрономічної сільської ради від 27.05.2017 року № 54 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) Державному підприємству "Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України", у зв`язку з неефективно обраним способом захисту порушених прав.

Суд також зауважує, що підтвердження протиправності оскаржуваних, встановлення обставин їх незаконності у мотивувальній частині судового рішення є достатнім засобом захисту прав та інтересів позивача.

Відносно обґрунтованості решти позовних вимог суд констатує наступне.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Велика Палата Верховного Суду акцентує увагу, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою.

Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна.

У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам).

Такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (Постанови ВП ВСвід 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18, від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13, від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18.

Усталеними є правові висновки Верховного Суду відносно необхідності врахування чинної редакції Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з метою внесення до Державного реєстру прав відомості на підставі судового рішення.

При вирішення даної справи судом враховано останню редакцію даного Закону, яка набула чинності 26.07.2022 року, згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству" від 12 травня 2022 року № 2255-IX.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 відповідної редакції Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі:

- скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також

- у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав,

- скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень.

При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Таким чином, вимога позову про скасування державної реєстрації прав є належним та ефективним способом захисту прав держави, в інтересах якої прокурором подано позов.

Також, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Тому, суд вважає правомірною позовну вимогу про припинення права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0229 площею 1,4493 га, яке зареєстровано за Агрономічною сільською радою.

З урахуванням нової редакції Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», питання щодо реєстрації права державної власності віднесено до компетенції державних реєстраторів згідно порядку, визначеного ч. 3 ст. 26 Закону.

Позовні вимоги про зобов`язання Агрономічну сільську раду повернути у державну власність земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки (Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц).

Суд виходить з того, що підтвердження судом у даному судовому рішення права власності держави на спірну земельну ділянку є достатнім для заявлення та задоволення вимог, які сприятимуть отриманню безпосереднього володіння ділянкою та впорядку оформлення прав на неї.

Водночас, визначена у позові вимога стосовно повернення земельної ділянки з правом постійного користування Державного підприємства "Науковий інноваційно-технічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України" виходить за межі предмету позову та процесуальних повноважень прокурора який не представляє інтереси третьої особи або Національної академії аграрних наук України, про що зазначено в Ухвалі Господарського суду Вінницької області від 29.07.2022 року.

Підсумовуючи суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 129 ГПК України, судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

При зверненні до суду прокурором заявлено чотири немайнові вимоги та сплачено 9 924,00 грн судового збору.

Судом відмовлено у задоволенні двох немайнових вимог (про скасування рішень); задоволено повністю одну позовну вимогу щодо скасування державної реєстрації та припинення права комунальної власності, а також частково - про зобов`язання вчинити дії (за виключенням вимог щодо повернення земельної ділянки з правом постійного користування).

Тому, на відповідача слід покласти судові зі сплати судового збору в сумі 3 721,50 грн, решту судових витрат зі сплати судового збору в сумі 6 202,50 грн слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327, ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов Керівника Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21001, код - 02909909), в інтересах держави в особі Вінницької районної державної адміністрації (вул. Хмельницьке шосе, 17, м. Вінниця, 21036, код - 04050975) задовольнити частково.

2. Скасувати державну реєстрацію права комунальної власності (форма власності: власність територіальних громад) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0229 площею 1,4493 га для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки по вулиці Мічуріна, 1 в с. Агрономічне, Вінницького району згідно Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 36046620 від 07.07.2017 року (номер запису про право власності/довірчої власності: 21291224).

3. Припинити право комунальної власності (форма власності: власність територіальних громад) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0229 площею 1,4493 га для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки по вулиці Мічуріна, 1 в с. Агрономічне, Вінницького району, яке зареєстровано за Агрономічною сільською радою (вул. Мічуріна, 12, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, код - 04525998).

4. Зобов`язати Агрономічну сільську раду (вул. Мічуріна, 12, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, код - 04525998) повернути у державну власність земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0229 площею 1,4493 га для будівництва та обслуговування будівель і споруд закладів науки по вулиці Мічуріна, 1 в с. Агрономічне, Вінницького району.

5. Відмовити у задоволенні позову Керівника Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21001, код - 02909909), в інтересах держави в особі Вінницької районної державної адміністрації (вул. Хмельницьке шосе, 17, м. Вінниця, 21036, код - 04050975) - в іншій частині вимог.

6. Стягнути з Агрономічної сільської ради (вул. Мічуріна, 12, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, код - 04525998) на користь Вінницької обласної прокуратури вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21001, код - 02909909) 3 721,50 грн - судових витрат зі сплати судового збору.

7. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 6 202,50 грн - залишити за позивачем.

8. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

9. Примірник судового рішення надіслати учасникам справи на офіційні електронні адреси, за їх відсутності - рекомендованим листом та засобами електронного зв`язку за наступними адресами: ІНФОРМАЦІЯ_2, , , , ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 08 серпня 2022 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - Керівнику Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21001)

3 - Національній академії аграрних наук України (вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 9, м. Київ, 01010)

4 - Вінницькій районній державній адміністрації (вул. Хмельницьке шосе, 17, м. Вінниця, 21036)

5 - Агрономічній сільській раді (вул. Мічуріна, 12, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227)

6 - Вінницькому національному аграрному університету (вул. Сонячна, 3, м. Вінниця, 21008)

7 - Державному підприємству "Науковий інноваційно-технічний центр Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України" (вул. Мічуріна, 1, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227)