РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2022Справа № 910/62/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу в порядку загального позовного провадження

за позовом Керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області (79057, Львівська обл., місто Львів, вул. Генерала Т. Чупринки, 85) в інтересах держави в особі: Відділу освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (79044, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ ГЕНЕРАЛА ЧУПРИНКИ, будинок 85)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР» (02000, місто Київ, ВУЛИЦЯ МЕЧНИКОВА, будинок 16) стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 1 033 045 грн. 21 коп.

Представники:

від прокуратури: Синюк І.А. (представник за посвідченням);

від Позивача: не з`явились;

від Відповідача: не з`явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівник Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Відділу освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (надалі також - «Позивач») до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР» (надалі також - «Відповідач») про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 1 033 045 грн. 21 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для стягнення безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 року відкрито провадження у справі №910/62/22; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 02.02.2022 року.

У підготовче засідання 02.02.2022 року з`явився прокурор; представники позивача та відповідача не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, зобов`язано Прокуратуру у строк до 20.02.2022 року надати інформацію про рух і стан кримінального провадження, відкладено підготовче судове засідання на 02.03.2022 року.

10.02.2022 року та 15.02.2022 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від прокуратури надійшли пояснення по справі.

03.05.2022 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли пояснення по суті позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2022 року призначено підготовче судове засідання, яке не відбулось у зв`язку із введенням Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території України воєнного стану, на 29.06.2022 року.

У підготовче засідання 29.06.2022 року з`явився прокурор, представники позивача та відповідача не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.08.2022 року.

В судовому засіданні 03 серпня 2022 року представник прокуратури підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представники Позивача та Відповідача не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 12.07.2022 р. уповноваженій особі Позивача та роздруківкою з офіційного веб-сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» за відстеженням поштового відправлення.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Позивач та Відповідач про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Приймаючи до уваги, що Позивач та Відповідач були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представників Позивача та Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 03 серпня 2022 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2019 року між Відділом освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (Замовник) та Колективним підприємством «Центр Комплекс» Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України», яке змінило найменування на Підприємство об`єднання громадян «ЦЕНТР КОМПЛЕКС», (Виконавець) було укладено Договір №39-19 на виконання підрядних робіт по об`єкту: «Ремонтно - реставраційні роботи по даху та фасаду з влаштуванням систем водовідведення у СЗШ №52 на вул. Гоголя-27» у м. Львові. Коригування (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) (ДК 021:2015: Інші завершальні будівельні роботи -45450000-6). (а.с.20-27)

Підприємство об`єднання громадян «ЦЕНТР КОМПЛЕКС» виставило Відділу освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради рахунок - фактуру №1/52 від 26.08.2020 року на суму в розмірі 1 033 045 грн. 21 коп. із призначенням платежу: «авансова оплата за «Ремонтно - реставраційні роботи по даху та фасаду з влаштуванням систем водовідведення у СЗШ №52 на вул. Гоголя-27» у м. Львові. Коригування (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) (ДК 021:2015: Інші завершальні будівельні роботи -45450000-6). (а.с.28)

03.09.2020 року Відділ освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з рахунку № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», м. Київ здійснив перерахування грошових коштів на користь Підприємства об`єднання громадян «ЦЕНТР КОМПЛЕКС» (код 42185942) на рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 1 033 045 грн. 21 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1438 від 03.09.2020 року із зазначенням призначення платежу: « 0617321, 3143 аванс по «Рем.-реставр.роб.по даху та фасаду з влаштув.системи водовідвед.у СЗШ №52» зг.дог.№39-19 від 25.06.2019р.,рах.№1/52 від 26.08.2020р. без ПДВ». (а.с.29)

Згідно з відомостями про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР», за період з 01.06.2018 року по 01.12.2020 року, 03.09.2020 року з рахунку № НОМЕР_1 від Галицько-Франківського відділу освіти (код 41321572) надійшли грошові кошти у розмірі 1 033 045 грн. 21 коп. із зазначенням призначення платежу: « 0617321, 3143 аванс по «Рем.-реставр.роб.по даху та фасаду з влаштув.системи водовідвед.у СЗШ №52» зг.дог.№39-19 від 25.06.2019р.,рах.№1/52 від 26.08.2020р. без ПДВ». (а.с.37-39)

Крім того, згідно з випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», м. Київ за 03.09.2020 року, 03.090.2020 р. о 14:13:54 грошові кошти у розмірі 1 033 045 грн. 21 коп. були перераховані на рахунок № НОМЕР_2 , код 42185942 із зазначенням призначення платежу: « 0617321, 3143 аванс по «Рем.-реставр.роб.по даху та фасаду з влаштув.системи водовідвед.у СЗШ №52» зг.дог.№39-19 від 25.06.2019р.,рах.№1/52 від 26.08.2020р. без ПДВ». (а.с.45)

Згідно з відомостями про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР», за період з 01.09.2020 року по 10.09.2020 року, 03.09.2020 року грошові кошти у розмірі 500 000 грн. 00 коп. перераховані на рахунок № НОМЕР_3 ТОВ «ГРІН-ЛАЙТ АВТО», код 43182680 із зазначенням призначення платежу: «за товар согласно договора №173 без ПДВ». (а.с.40-41)

Згідно з відомостями про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР», за період з 01.09.2020 року по 10.09.2020 року, та згідно з відомостями про рух коштів по рахунку № НОМЕР_4 в АТ КБ «Приватбанк», що належить ФОП Ільчук К.Ю., за період з 01.09.2020 р. по 10.09.2020 р., 03.09.2020 року за рахунку № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР», надійшли грошові кошти у загальному розмірі 532 140 грн. 00 коп., а саме суми у розмірі 4740 грн. 00 коп., у розмірі 100 200 грн. 00 коп., у розмірі 190 000 грн. 00 коп., у розмірі 237 200 грн. 00 коп. із зазначенням призначення платежу: «оплата за виконані роботи». (а.с.40-44)

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/114-20/24507-КТ від 08.02.2021 року, складеним Львівським науково - дослідним експертно - криміналістичним центром МВС в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.09.2020 року №0001482, на накопичувачі на жорстких магнітних дисках «Seagate» DT01ACA050, об`ємом 500 Gb з системного блоку чорного кольору з двома наклейками, які містять напис « 10480078» кожна та двома наклейками «Вгаіn» кожна виявлено файли, які за даними антивірусних баз визначаються як шкідливе програмне забезпечення. Інформацію про виявлені файли наведено в таблиці: !!INSTRUCTIONS!!.exe, дата створення 03.09.2020 16:17, розмір 28672 байт; wmpnetwk.exe, дата створення 03.09.2020 16:41, розмір 222 208 байт; system32x.exe дата створення 11.01.2020 08:08, розмір 211 968 байт. В результаті дослідження файлів «!!INSTRUCTIONS!!.exe», «wmpnetwk.exe», «system32x.exe», які за даними антивірусних баз визначаються як шкідливе програмне забезпечення, встановити джерела надходження та інсталяцій даних файлів не виявилось можливим. В результаті дослідження файлів «!!INSTRUCTIONS!!.exe», «wmpnetwk.exe», «system32x.exe», які за даними антивірусних баз визначаються як шкідливе програмне забезпечення, встановити їх функціональну можливість не виявилось можливим. (а.с.34-36)

Згідно з висновком експерта судової комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні №0001482 №1465 від 07.05.2021 року, складеним Львівським науково - дослідним інститутом судових експертиз, наданий на дослідження флеш-носій містить шкідливе забезпечення (вірус). На жорсткому диску наданого на дослідження ПЕОМ виявлено 7221 файл, які інфіковано шкідливим програмним забезпеченням (вірусом) та не виявлено слідів шкідливого програмного забезпечення, що міститься" на наданому на дослідження флеш-носії. (а.с. 46-48)

Відповідно до дослідження фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН-ЛАЙТ АВТО» та ФОП Ільчук Кирил Юрійович, щодо легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом при здійсненні фінансово-господарських операцій за період 2020 року, складеного Головним управлінням ДФС у Львівській області Державної фіскальної служби України, встановлено, що згідно даних майданчика для здійснення державних публічних закупівель «Прозорро», ТОВ «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР» не приймало участі в жодній публічній закупівлі та відповідно не постачало жодних товарів, робіт чи послуг за бюджетні кошти, підтвердження чого є відсутність податкових накладних на реалізацію товарів, робіт чи послуг для підприємств, установ та організацій державної чи комунальної власності.

Однак, згідно аналізу руху коштів за період з 06.06.2018 року до 01.12.2020 року, по банківському рахунку № НОМЕР_5 , що належить ТОВ «ВЕЛЬТОН- ЦЕНТР», встановлено, що даний СГД 03.09.2020 року отримав бюджетні кошти в розмірі 1 033 045,21 грн. від відділу освіти Галицького та Франківського управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (ЄДРПОУ 1321572).

Частина грошових коштів з суми 1 033 045, 21 грн., які 03.09.2020 за платіжним дорученням №1438 протиправно перераховані з банківського рахунку Відділу освіти Галицького та Франківського управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № НОМЕР_1 АБ «Укргазбанк» о 14:18 год. надійшли на банківський рахунок АТ «КБ Приватбанк» № НОМЕР_2 , який використовується ТОВ «ВЕЛЬТОН-ЦБНТР», в подальшому 03.09.2020 року о 15:43 год. в сумі 500 тис. грн. перераховані ТОВ «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР» на рахунок ТОВ «ГРІН-ЛАЙТ АВТО» № НОМЕР_3 , що відкритий в АБ «Південний» з призначенням - за товар згідно договору №173, а також 03.09.2020 року о 14:22 год. в сумі 4740 грн., 14:45 год. в сумі 100 200 грн., 15:41 год. в сумі 237200 грн. та 15:45 год. в сумі 190 тис. грн. перераховані ТОВ «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР» на рахунок ФОП Ільчук Кирила Юрійовича № НОМЕР_6 , що відкритий в АТ «КБ Приватбанк» з призначенням - за виконані роботи та оплата послуг, однак відомості про фінансово-господарські операції, які проводились між ТОВ «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР», ТОВ «ГРІН-ЛАЙТ АВТО» та ФОП Ільчук Кирило Юрійович у інформаційних базах даних ДПС відсутні, вказані суб`єкти господарської діяльності не являються контрагентами. (а.с.52-57)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги прокурор зазначає, що Відповідач набув грошові кошти у розмірі 1 033 045 грн. 21 коп. без достатніх правових підстав за наслідками безпідставного, протиправного перерахування Відділом бюджетних коштів, які в подальшому перераховані Відповідачем на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН-ЛАЙТ АВТО» та ФОП Ільчук Кирила Юрійовича. За таких підстав, просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР» на користь Відділу освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради безпідставно отримані кошти в сумі 1 033 045 грн. 21 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області в інтересах держави в особі Відділу освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради підлягають задоволенню з наступних підстав.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Законом України "Про прокуратуру" визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 3 цієї норми прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Частиною 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Аналіз положень частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно різняться.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, яка проте є неналежною.

"Неналежність захисту" може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 923/129/17, від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, від 02.10.2018 у справі № 4/166«б», від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі №910/4345/18, від 30.01.2019 року у справі №47/66-08, у справі № 923/35/19 від 31.10.2019, у справі № 925/383/18 від 23.07.2020.

Крім того, необхідно враховувати рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді №3-рп/99 від 08.04.1999).

Так, Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорон землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (частина 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 1311 Конституції України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва. Доведення цих підстав здійснюється відповідно до вимог статей 74, 76, 77, 79 ГПК України шляхом подання належних, допустимих та достатніх доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Зокрема, звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку звернення визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значущість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18.

Частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Крім того, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду недостатньо. В такому разі, прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовців, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.12.2018 у справі №922/901/17, від 31.10.2018 у справі №910/6814/17 та від 06.02.2019 у справі №927/246/18.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі» уповноважений орган здійснює регулювання та реалізує державну політику у сфері закупівель у межах повноважень, визначених цим Законом. Рахункова палата, Антимонопольний комітет України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснюють контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України.

Моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю). (ч.1 ст. 8 Закону України «Про публічні закупівлі»)

У п. 8 ч. 1 ст. 10 Закону "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено право Держаудитслужби порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Відповідно до ст. 13 Закону "Про місцеві державні адміністрації" державні адміністрації (обласна, районна) вирішують питання бюджету, фінансів та обліку; управління майном. У ст. цього 16 Закону передбачено, що вони здійснюють на відповідних територіях державний контроль за збереженням і раціональним використанням державного майна; станом фінансової дисципліни, обліку та звітності, виконанням державних контрактів і зобов`язань перед бюджетом, належним і своєчасним відшкодуванням шкоди, заподіяної державі.

Для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України (п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону "Про місцеві державні адміністрації").

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, є місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено Судом, листом №14.51/04-16-6297вих21 від 28.10.2021 року заступник керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова просив Відділ освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради повідомити про вжиті заходи претензійно - позовного характеру щодо стягнення з ТОВ «Вельтон-Центр» безпідставно отриманих коштів в розмірі 1033045 грн. 21 коп. У відповідь на який останній листом від 12.11.2021 р. повідомив, що у зв`язку з відсутністю достатньої інформації та документів для звернення до суду, Відділом не вживались заходи претензійно - позовного характеру щодо стягнення з ТОВ «Вельтон-Центр» безпідставно отриманих коштів в розмірі 1033045 грн. 21 коп. (а.с.59-62)

Листом №14.51/04-16-7253вих-21 від 26.11.2021 року заступник керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова повідомив Позивача про звернення до суду про стягнення з ТОВ «Вельтон-Центр» безпідставно отриманих коштів в розмірі 1033045 грн. 21 коп. (а.с.86)

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що при зверненні до суду з вказаним позовом Керівником Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області було дотримано вимоги статті 23 Закону України "Про прокуратуру", у зв`язку з невжиттям компетентним органом жодних заходів, спрямованих на захист інтересів держави у спірних відносинах протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо про порушення інтересів держави.

Крім того, закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них. Аналогічний висновок наведений у постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №912/9/20, від 19.08.2020 у справі № 923/449/18.

Стаття 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Статтею 174 Господарського кодексу передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 175 Господарського кодексу України визначено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом. Якщо майново-господарське зобов`язання виникає між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами, зобов`язаною та управненою сторонами зобов`язання є відповідно боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як встановлено Судом, 25.09.2019 року між Відділом освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (Замовник) та Колективним підприємством «Центр Комплекс» Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України», яке змінило найменування на Підприємство об`єднання громадян «ЦЕНТР КОМПЛЕКС», (Виконавець) було укладено Договір №39-19 на виконання підрядних робіт по об`єкту: «Ремонтно - реставраційні роботи по даху та фасаду з влаштуванням систем водовідведення у СЗШ №52 на вул. Гоголя-27» у м. Львові. Коригування (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) (ДК 021:2015: Інші завершальні будівельні роботи -45450000-6). (а.с.20-27)

Підприємство об`єднання громадян «ЦЕНТР КОМПЛЕКС» виставило Відділу освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради рахунок - фактуру №1/52 від 26.08.2020 року на суму в розмірі 1 033 045 грн. 21 коп. із призначенням платежу: «авансова оплата за «Ремонтно - реставраційні роботи по даху та фасаду з влаштуванням систем водовідведення у СЗШ №52 на вул. Гоголя-27» у м. Львові. Коригування (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) (ДК 021:2015: Інші завершальні будівельні роботи -45450000-6). (а.с.28)

03.09.2020 року Відділ освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради з рахунку № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», м. Київ здійснив перерахування грошових коштів на користь Підприємства об`єднання громадян «ЦЕНТР КОМПЛЕКС» (код 42185942) на рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 1 033 045 грн. 21 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1438 від 03.09.2020 року із зазначенням призначення платежу: « 0617321, 3143 аванс по «Рем.-реставр.роб.по даху та фасаду з влаштув.системи водовідвед.у СЗШ №52» зг.дог.№39-19 від 25.06.2019р.,рах.№1/52 від 26.08.2020р. без ПДВ». (а.с.29)

Згідно з відомостями про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР», за період з 01.06.2018 року по 01.12.2020 року, 03.09.2020 року з рахунку № НОМЕР_1 від Галицько-Франківського відділу освіти (код 41321572) надійшли грошові кошти у розмірі 1 033 045 грн. 21 коп. із зазначенням призначення платежу: « 0617321, 3143 аванс по «Рем.-реставр.роб.по даху та фасаду з влаштув.системи водовідвед.у СЗШ №52» зг.дог.№39-19 від 25.06.2019р.,рах.№1/52 від 26.08.2020р. без ПДВ». (а.с.37-39)

Крім того, згідно з випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», м. Київ за 03.09.2020 року, 03.090.2020 р. о 14:13:54 грошові кошти у розмірі 1 033 045 грн. 21 коп. були перераховані на рахунок № НОМЕР_2 , код 42185942 із зазначенням призначення платежу: « 0617321, 3143 аванс по «Рем.-реставр.роб.по даху та фасаду з влаштув.системи водовідвед.у СЗШ №52» зг.дог.№39-19 від 25.06.2019р.,рах.№1/52 від 26.08.2020р. без ПДВ». (а.с.45)

Згідно з відомостями про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР», за період з 01.09.2020 року по 10.09.2020 року, 03.09.2020 року грошові кошти у розмірі 500 000 грн. 00 коп. перераховані на рахунок № НОМЕР_3 ТОВ «ГРІН-ЛАЙТ АВТО», код 43182680 із зазначенням призначення платежу: «за товар согласно договора №173 без ПДВ». (а.с.40-41)

Згідно з відомостями про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР», за період з 01.09.2020 року по 10.09.2020 року, та згідно з відомостями про рух коштів по рахунку № НОМЕР_4 в АТ КБ «Приватбанк», що належить ФОП Ільчук К.Ю., за період з 01.09.2020 р. по 10.09.2020 р., 03.09.2020 року за рахунку № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР», надійшли грошові кошти у загальному розмірі 532 140 грн. 00 коп., а саме суми у розмірі 4740 грн. 00 коп., у розмірі 100 200 грн. 00 коп., у розмірі 190 000 грн. 00 коп., у розмірі 237 200 грн. 00 коп. із зазначенням призначення платежу: «оплата за виконані роботи». (а.с.40-44)

Судом встановлено, що предметом позову у цій справі є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР» на користь Відділу освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради безпідставно отриманих коштів в сумі 1 033 045 грн. 21 коп.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно із частиною першою, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Згідно з частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. (Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі № 6-2978цс15 та від 3 червня 2016 року у справі № 6-100цс15).

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Судом встановлено, що згідно з відомостями про рух коштів по рахунку № НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР», за період з 01.06.2018 року по 01.12.2020 року, 03.09.2020 року з рахунку № НОМЕР_1 від Галицько-Франківського відділу освіти (код 41321572) надійшли грошові кошти у розмірі 1 033 045 грн. 21 коп. із зазначенням призначення платежу: « 0617321, 3143 аванс по «Рем.-реставр.роб.по даху та фасаду з влаштув.системи водовідвед.у СЗШ №52» зг.дог.№39-19 від 25.06.2019р.,рах.№1/52 від 26.08.2020р. без ПДВ». (а.с.37-39)

Крім того, згідно з випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», м. Київ за 03.09.2020 року, 03.090.2020 р. о 14:13:54 грошові кошти у розмірі 1 033 045 грн. 21 коп. були перераховані на рахунок № НОМЕР_2 , код 42185942 із зазначенням призначення платежу: « 0617321, 3143 аванс по «Рем.-реставр.роб.по даху та фасаду з влаштув.системи водовідвед.у СЗШ №52» зг.дог.№39-19 від 25.06.2019р.,рах.№1/52 від 26.08.2020р. без ПДВ». (а.с.45)

Проте, матеріали справи не містять, а Відповідачем в свою чергу не надано жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження укладення між Відділом освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР» відповідного договору, на виконання умов якого Позивачем й були перераховані грошові кошти у розмірі 1 033 045 грн. 21 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001482 внесено інформацію по матеріалах кримінального провадження за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 361 КК України. (а.с.122)

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/114-20/24507-КТ від 08.02.2021 року, складеним Львівським науково - дослідним експертно - криміналістичним центром МВС в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08.09.2020 року №0001482, на накопичувачі на жорстких магнітних дисках «Seagate» DT01ACA050, об`ємом 500 Gb з системного блоку чорного кольору з двома наклейками, які містять напис « 10480078» кожна та двома наклейками «Вгаіn» кожна виявлено файли, які за даними антивірусних баз визначаються як шкідливе програмне забезпечення. Інформацію про виявлені файли наведено в таблиці: !!INSTRUCTIONS!!.exe, дата створення 03.09.2020 16:17, розмір 28672 байт; wmpnetwk.exe, дата створення 03.09.2020 16:41, розмір 222 208 байт; system32x.exe дата створення 11.01.2020 08:08, розмір 211 968 байт. В результаті дослідження файлів «!!INSTRUCTIONS!!.exe», «wmpnetwk.exe», «system32x.exe», які за даними антивірусних баз визначаються як шкідливе програмне забезпечення, встановити джерела надходження та інсталяцій даних файлів не виявилось можливим. В результаті дослідження файлів «!!INSTRUCTIONS!!.exe», «wmpnetwk.exe», «system32x.exe», які за даними антивірусних баз визначаються як шкідливе програмне забезпечення, встановити їх функціональну можливість не виявилось можливим. (а.с.34-36)

Згідно з висновком експерта судової комп`ютерно-технічної експертизи у кримінальному провадженні №0001482 №1465 від 07.05.2021 року, складеним Львівським науково - дослідним інститутом судових експертиз, наданий на дослідження флеш-носій містить шкідливе забезпечення (вірус). На жорсткому диску наданого на дослідження ПЕОМ виявлено 7221 файл, які інфіковано шкідливим програмним забезпеченням (вірусом) та не виявлено слідів шкідливого програмного забезпечення, що міститься" на наданому на дослідження флеш-носії. (а.с. 46-48)

Відповідно до дослідження фінансово-господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІН-ЛАЙТ АВТО» та ФОП Ільчук Кирил Юрійович, щодо легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом при здійсненні фінансово-господарських операцій за період 2020 року, складеного Головним управлінням ДФС у Львівській області Державної фіскальної служби України, встановлено, що згідно даних майданчика для здійснення державних публічних закупівель «Прозорро», ТОВ «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР» не приймало участі в жодній публічній закупівлі та відповідно не постачало жодних товарів, робіт чи послуг за бюджетні кошти, підтвердження чого є відсутність податкових накладних на реалізацію товарів, робіт чи послуг для підприємств, установ та організацій державної чи комунальної власності.

Однак, згідно аналізу руху коштів за період з 06.06.2018 року до 01.12.2020 року, по банківському рахунку № НОМЕР_5 , що належить ТОВ «ВЕЛЬТОН- ЦЕНТР», встановлено, що даний СГД 03.09.2020 року отримав бюджетні кошти в розмірі 1 033 045,21 грн. від відділу освіти Галицького та Франківського управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (ЄДРПОУ 1321572).

Частина грошових коштів з суми 1 033 045, 21 грн., які 03.09.2020 за платіжним дорученням №1438 протиправно перераховані з банківського рахунку Відділу освіти Галицького та Франківського управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № НОМЕР_1 АБ «Укргазбанк» о 14:18 год. надійшли на банківський рахунок АТ «КБ Приватбанк» № НОМЕР_2 , який використовується ТОВ «ВЕЛЬТОН-ЦБНТР», в подальшому 03.09.2020 року о 15:43 год. в сумі 500 тис. грн. перераховані ТОВ «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР» на рахунок ТОВ «ГРІН-ЛАЙТ АВТО» № НОМЕР_3 , що відкритий в АБ «Південний» з призначенням - за товар згідно договору №173, а також 03.09.2020 року о 14:22 год. в сумі 4740 грн., 14:45 год. в сумі 100 200 грн., 15:41 год. в сумі 237200 грн. та 15:45 год. в сумі 190 тис. грн. перераховані ТОВ «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР» на рахунок ФОП Ільчук Кирила Юрійовича № НОМЕР_6 , що відкритий в АТ «КБ Приватбанк» з призначенням - за виконані роботи та оплата послуг, однак відомості про фінансово-господарські операції, які проводились між ТОВ «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР», ТОВ «ГРІН-ЛАЙТ АВТО» та ФОП Ільчук Кирило Юрійович у інформаційних базах даних ДПС відсутні, вказані суб`єкти господарської діяльності не являються контрагентами. (а.с.52-57)

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з тим, що між Відділом освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР» не було укладено відповідного договору, на виконання умов якого Позивачем були перераховані грошові кошти у розмірі 1 033 045 грн. 21 коп., Суд приходить до висновку, що кошти в сумі 1 033 045 грн. 21 коп. є безпідставно отриманими Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР».

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що, навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області в інтересах держави в особі Відділу освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР» про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 1 033 045 грн. 21 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Позов Керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області в інтересах держави в особі Відділу освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР» (02000, місто Київ, ВУЛИЦЯ МЕЧНИКОВА, будинок 16, Ідентифікаційний код юридичної особи 42185942) на користь Відділу освіти Галицького та Франківського районів Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (79044, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ ГЕНЕРАЛА ЧУПРИНКИ, будинок 85, Ідентифікаційний код юридичної особи 41321572) грошові кошти у розмірі 1 033 045 (один мільйон тридцять три тисячі сорок п`ять) грн. 21 (двадцять одна) коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЬТОН-ЦЕНТР» (02000, місто Київ, ВУЛИЦЯ МЕЧНИКОВА, будинок 16, Ідентифікаційний код юридичної особи 42185942) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, Львівська обл., місто Львів, ПРОСПЕКТ ШЕВЧЕНКА, будинок 17/19, Ідентифікаційний код юридичної особи 02910031) судовий збір у розмірі 15 495 (п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) грн. 68 (шістдесят вісім) коп.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 10 серпня 2022 року.

Суддя О.В. Чинчин