ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08.08.2022 р. Справа № 914/1293/22

Суддя Петрашко М.М., розглянувши матеріали за зустрічним позовом

позивача-1 за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури"

позивача-2 за зустрічним позовом Національної спілки художників України

до відповідача-1 за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна компанія "Укрексперт"

до відповідача-2 за зустрічним позовом Приватного підприємства "Скульптура" Львівської фабрики мистецтв"

до відповідача-3 за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія управління проектами Акрополь"

про визнання недійсним договору уступки вимоги (цесії) та визнання недійсними договору поруки

у справі №914/1293/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна компанія "Укрексперт"

до відповідача-1 Приватного підприємства "Скульптура" Львівської фабрики мистецтв"

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури"

про стягнення солідарно 699061,21 грн.

ВСТАНОВИВ

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/1293/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна компанія "Укрексперт" до відповідача-1 Приватного підприємства "Скульптура" Львівської фабрики мистецтв" та до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури" про стягнення солідарно 699061,21 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури" та Національною спілкою художників України у даній справі №914/1293/22 подано зустрічну позовну заяву до відповідача-1 за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна компанія "Укрексперт", до відповідача-2 за зустрічним позовом Приватного підприємства "Скульптура" Львівської фабрики мистецтв" та до відповідача-3 за зустрічним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія управління проектами Акрополь" про:

- визнання недійсним договору №2 уступки вимоги (цесії) від 04.05.2022р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія управління проектами Акрополь" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Національна компанія "Укрексперт";

- визнання недійсним договору поруки від 11.09.2020р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія управління проектами Акрополь", Приватним підприємством "Cкульптура" Львівської фабрики мистецтв" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури".

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до частини 4 та 5 зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що розмір ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із прохальної частини зустрічної позовної заяви, Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури" та Національною спілкою художників України заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру.

Згідно із абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Із поданих матеріалів вбачається, що позивачами за зустрічним позовом сплачено судовий збір в загальному розмірі 4962,00 грн. (за дві вимоги немайнового характеру), що підтверджується платіжним дорученням №91 від 25.07.2022р. на суму 2481,00 грн. та платіжним дорученням №168 від 26.07.2022р. на суму 2481,00 грн.

Однак, відповідно до абзацу 2 частини 7 статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи те, що у зустрічній позовній заяві заявлено дві вимоги немайнового характеру двома позивачами, Товариству з обмеженою відповідальністю "Львівська фабрика скла, кераміки та скульптури" та Національній спілці художників України в даному випадку слід було сплатити по 4962,00 грн. судового збору (тобто 9924,00 грн. загалом).

Відповідно до частини 2, 4 та частини 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до пункту 5.26. Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2020)», який прийнято та якому надано чинності Наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01 липня 2020р. №144, відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Як вбачається із поданих матеріалів, позивачем до позовної долучено копію договору довірчого управління від 02.04.2008р. та копії договорів про внесення змін до нього, які не засвідчені належним чином. Зокрема, як вбачається із поданих матеріалів, вказані копії не містять таких обов`язкових відміток як: слів "Згідно з оригіналом" (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Таким чином, позивачем порушено вимоги частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки долучені до позовної заяви копії договору довірчого управління від 02.04.2008р. та договорів про внесення змін до нього не можуть вважатися доказами, оскільки ці документи не є ні оригіналами, ні належним чином засвідченими копіями.

Частиною 1 та частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 1 статті 180 ГПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Пунктом 3 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведених норм, зустрічний позов, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову подається особою, яка є відповідачем (за первісним позовом). Водночас подання такого зустрічного позову повинно мати на меті доведення відсутності у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Отже у випадку виправлення допущених недоліків, позивачу належить надати пояснення щодо пред`явлення зустрічного позову Національною спілкою художників України у справі №914/1293/22, враховуючи те, що вказана особа у справі №914/1293/22 за первісним позовом не є відповідачем.

Керуючись статтями 74, 86, 123, 164, 174, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, статтею 6 Закону України "Про судовий збір" суд

УХВАЛИВ

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для виправлення допущених недоліків, які вказані даній ухвалі суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Петрашко М.М.