РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.07.2022Справа № 910/15034/21

За позовомАкціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія"
треті особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: - Товариство з обмеженою відповідальністю "БГС Рейл"
простягнення 16 523, 50 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/15034/21 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія" про стягнення штрафу в розмірі 16 523,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач невірно зазначив відомості про найменування, код та адресу вантажоодержувача у перевізних документах.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 17.09.2021 відкрито провадження у справі № 910/15034/21 та вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

13.10.2021 відповідачем через загальний відділ діловодства подано:

- клопотання про зменшення розміру неустойки (штрафу);

- клопотання про залучення до участі в справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача;

- відзив на позовну заяву.

З огляду на надходження вказаних заяв та клопотань, з метою забезпечення всебічного розгляду справи по суті, суд вирішив за необхідне призначити розгляд даної справи в судовому засіданні з викликом сторін на 11.11.2021.

01.11.2021 до суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив та клопотання про поновлення строку для подачі відповіді на відзив.

04.11.2021 до суду звернувся позивач із заявою про проведення судового засідання без участі його уповноваженого представника.

У судове засідання 11.11.2021 сторони явку уповноважених представників не забезпечили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

На виконання приписів ст.ст. 12, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив призначити підготовче засідання у справі та встановити сторонам строки для подання ними документів на підтвердження своєї правової позиції в даному спорі.

Судом також вирішено питання стосовно залучення до участі в справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БГС РЕЙЛ".

Крім того, суд врахував доводи позивача та поновив строк для подання відповіді на відзив в порядку ст. 119 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті.

14.12.2021 до суду звернувся позивач із заявою про розгляд справи без участі його уповноваженого представника та із письмовими поясненнями.

Третьою особою 20.12.2021 на виконання вимог суду надані письмові пояснення по справі із запереченнями проти заявленого позову.

Ухвалою суду від 30.05.2022 судове засідання у справі призначено на 14.07.2022.

У судове засідання 14.07.2022 представники відповідача та третьої особи не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Так, ухвали суду були надіслані за адресами сторін, яка містяться у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Окрім того, суд зауважує, що ухвали суду були офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

До матеріалів справи долучені рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, що підтверджують факт отримання учасниками процесу ухвал суду.

Таким чином, оскільки відповідача та третю особу було належним чином повідомлено про судові засідання та ними, у свою чергу, не повідомлено про причини неявки в судові засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності їх представників.

Крім того, неявка представника позивача в судове засідання 14.07.2022 також не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року на станцію Кам`янське Придніпровської залізниці по залізничній накладній № 42875054 зі станції Никель-Побужний Одеської залізниці прибув порожній вагон № 63679088, вантажовідправник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія".

Вантажоодержувачем за вказаною накладною є Вагонне депо ОО "Лемтранс" за адресою: 51918, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Енергетиків, 28-б.

Станцією відправлення надана телеграма на станцію Кам?янське Придніпровської залізниці № 14 від 27.04.2021, якою зазначено вважати вірною адресу отримувача: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 46-46А. Сплату додаткових зборів підтверджено шляхом списання з коду платника.

Як стверджує позивач, вказаний у накладній вантажоодержувач по станції Кам`янське Придніпровської залізниці був відсутній.

30.04.2021 року по прибуттю порожнього вагону № 63679088 на станцію призначення Кам`янське Придніпровської залізниці було виявлено, що у накладній № 42875054 невірно зазначено адресу одержувача. Вагон № 63679088 було затримано до з`ясування вантажоодержувача, про що було складено акт загальної форми № 32 від 30.04.2021.

Станцією Кам?янське Придніпровської залізниці на підтвердження невірно зазначеної адреси складено Акт загальної форми № 235 від 30.04.2021, з розрахунком штрафу згідно статей 122, 118 Статуту залізниць України, розмір якого складає 16 523, 50 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь штраф за невірно зазначену адресу вантажоодержувача у накладній у сумі 16 523,50 грн.

Заперечуючи проти заявленого позову відповідач посилається, зокрема, на таке:

- залізнична накладна № 42875054 була оформлена вантажовідправником відповідно до наданого ТОВ "БГС Рейл" листа-інструкції № 208 від 07.04.2021;

- у графі 4 "одержувач" накладної відповідачем було вказано поштову адресу вантажоодержувача, як і передбачено п. 2.1. та додатком 3 Правил оформлення перевізних документів;

- з метою уникнення протиправної затримки позивачем перевезення за залізничною накладною № 42875054 на підставі наданого ТОВ "БГС Рейл" листа-інструкції № 267 від 26.04.2021, відповідач листом № 1091 від 27.04.2021 на ім`я начальника станції відправлення Нікель-Побузький додатково до поштової адреси повідомив адресу місцезнаходження вантажоотримувача як юридичної особи: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 46-46А;

- позивач помилково ототожнює поштову адресу, яка має бути внесена в графу 4 "одержувач" залізничної накладної № 42875054 і місцезнаходження юридичної особи (відповідні відомості не повинні співпадати).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт" визначається, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 2 Статуту залізниць України, останній визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом. На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до ст. 23 Статуту залізниць України відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно зі ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Статтею 122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Як вбачається зі ст. 118 Статуту залізниць України, за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Якщо через порушення відправником Правил перевезення небезпечних вантажів сталася аварія, збитки відшкодовуються відправником.

Пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Згідно з п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем (п. 1.2 Правил).

Пунктом 1.3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ.

Перевізні документи, оформлені відправником в паперовому вигляді, перевіряються начальником станції або уповноваженим ним працівником станції у разі надання згоди на навантаження на місцях загального користування. Перевіркою встановлюються: наявність плану (місячного або додаткового) на перевезення, відсутність заборон і обмежень у даному, напрямку перевезення, правильність заповнення бланків перевізних документів відповідно, до правил оформлення перевізних документів, наявність зазначених відправником у графі 9 "Документи, що додані відправником" додаткових супровідних документів та документів" дозвільного характеру на відправлення вантажу контролюючих органів, необхідність одержання яких передбачено законами України (п. 1.4. Правил).

Відповідно до п. 2.1. Правил оформлення перевізних документів відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, у тому числі графи № 4, 5 та в яких вказується точне та повне найменування одержувача, адреса та його код.

Згідно з п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

У графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі, (п. 2.3. Правил оформлення перевізних документів).

Як вбачається з накладної № 42875054, правильність внесених відомостей в ній підтверджено підписом диспетчера Анохіна Анатолія Миколайовича, який скріплений "ЕЦП" 21.04.2021 11:08.

Статтею 24 Статуту залізниць України передбачено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Ст. 129 Статуту залізниць України встановлено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Наведені вище норми права свідчать про те, що підставою застосування щодо відправника санкції є невірне зазначення адреси у залізничній накладній.

Таким чином підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним указаних відомостей, зокрема, за неправильне зазначення ним адреси одержувача, є акт загальної форми, складений у випадках передбачених статтею 129 Статуту.

За неправильно зазначені у накладній масу вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту, а саме у п`ятикратному розмірі від провізної плати. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за всі наслідки, які виникли (стаття 122 Статуту залізниць України).

Позивачем нараховано штраф у сумі 16 523,50 грн, виходячи з наступного розрахунку: 3 304,70 грн х 5 = 16 523,50 грн, де 3 304,70 грн. - провізна плата по накладній № 42875054 (графа 31 накладної); 5 - кількість провізних плат.

Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено доведеність факту порушення відповідачем вимог статті 122 Статуту залізниць України та нарахування у зв`язку з цим 16 523, 50 грн за невірне зазначення у накладній адреси вантажоодержувача.

Щодо доводів відповідача, наведених у відзиві в якості заперечень, слід зазначити наступне.

При прибутті вагону на станцію Кам`янське Придніпровської залізниці було встановлено факт неправильного зазначення адреси одержувача, а саме було виявлено, що відправником замість правильної адреси: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 46-46А, було зазначено: 51918, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Енергетиків, 28-б, у зв`язку з чим вагон було затримано, про що складено акт загальної форми № 32 від 30.04.2021. Станцією відправлення, згідно листа відповідача була надана телеграма на станцію Кам?янське Придніпровської залізниці № 14 від 27.04.2021, якою зазначено вважати вірною адресу отримувача: м. Київ, вул. Антоновича, буд. 46-46А.

Суд наголошує на тому, що саме відповідач звернувся з листом № 1091 від 27.04.2021 на ім`я начальника станції відправлення Нікель-Побузький, яким додатково повідомив про адресу місцезнаходження вантажоодержувача: 03150, Україна, м. Київ, вул. Антоновича, 46-46А.

Суд вважає безпідставними та необґрунтованими посилання відповідача на лист вантажоодержувача ТОВ "Лемтранс" № 1481-В від 30.09.2021, який, на думку відповідача, підтверджує, що за поштовою адресою, вказаною в накладній № 42875054: 51918, Дніпропетровська обл., м. Кам?янське, вул. Енергетиків, 28-б, розташовано його структурний підрозділ - Вагонне депо Дніпродзержинськ ТОВ "Лемтранс".

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що за ідентифікаційним номером Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" 30600592 не зареєстровано даних про відокремлений підрозділ - Вагонне депо Дніпродзержинськ ТОВ "Лемтранс".

Докази, надані відповідачем щодо розташування структурного підрозділу - Вагонного депо Дніпродзержинськ ТОВ "Лемтранс" за адресою: 51918, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Енергетиків, 28-б, не свідчать про те, що відповідачем було зазначено вірну адресу вантажоодержувача. Лист відповідача № 1091 від 27.04.2021 додатково свідчить про зміну адреси вантажоодержувача.

Суд також відхиляє твердження відповідача про те, що накладна № 42875054 оформлена з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки не містить відомостей про складання актів загальної форми на підтвердження причин внесення змін до накладної та про підстави для матеріальної відповідальності.

Дослідивши наявну в матеріалах справи накладну № 42875054, судом встановлено, що графа 49 вказаної накладної містить відомості про складання актів загальної форми № 32 та № 235 від 30.04.2021. Правильність внесених відомостей підтверджена підписом відповідальної особи позивача та скріплена печаткою залізниці.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення судом суми штрафу суд зазначає наступне.

Норми Статуту залізниць України є спеціальними у сфері залізничних перевезень, не суперечать положенням Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України і підлягають першочерговому застосуванню.

Штраф за неправильно зазначені у накладній маси, кількості місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача стягується з вантажовідправника відповідно до статей 118, 122 Статуту залізниць України незалежно від наявності збитків та наслідків, і можливості його зменшення Статутом не передбачено.

В даному випадку санкція не є договірною, а виникає із зазначених положень Статуту залізниць України, якими чітко визначено розмір штрафу.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 906/434/17, від 20.03.2018 у справі № 925/1025/17, від 05.02.2019 у справі № 914/2339/17, від 22.03.2018 у справі № 917/964/17.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафу.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму штрафу.

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу в розмірі 16 523, 50 грн.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інноваційна транспортна компанія" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7Д, кор. 3; ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49038, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ) штраф у розмірі 16 523,50 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 270,00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.07.2022 року.

Суддя Ю.О.Підченко