ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2022 Справа № 917/477/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Михатило А.В., розглянувши справу № 917/477/22

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування", вул. Герцена, 10, м. Київ, 04050

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Ван - Клік", вул. Пушкіна, 47, м. Полтава, 36000

про стягнення 7093,00 грн,

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області 18.05.2022 надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Ван - Клік" про стягнення 7093,00 грн затрат по виплаті страхового відшкодування.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач є страховиком цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу автомобіля марки Citroen JUMPER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР203573932. Внаслідок порушення водієм вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 правил ДТП було пошкоджено автомобіль Volkswagen JETTA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Оскільки Автомобіль Volkswagen JETTA був застраховано відповідно до договору страхування серії PKS.A № 2100023, позивач як страховик виплатив страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу Volkswagen JETTA. В зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування, яка останнім не виконана.

Ухвалою від 19.05.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/477/22 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив - подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст. 167, 184 ГПК України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Згідно акту відповідальних працівників Господарського суду Полтавської області від 19.05.2022, у зв`язку із відсутністю окремих номіналів поштових марок Господарський суд Полтавської області тимчасово припинив відправку поштової кореспонденції у паперовому вигляді (а. с. 68).

У зв`язку з цим копії ухвали суду від 19.05.2022 були направлені сторонам по справі лише 09.06.2022 і вручені позивачу 14.06.2022 і відповідачу 13.06.2022, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України рішення прийнято у нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

24 лютого 2021 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) уклали договір страхування серії PKS.A № 2100023 майнових інтересів власника автомобіля Volkswagen JETTA, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а. с. 6).

17 серпня 2021 року в місті Миколаєві на перехресті вул. Чкалова та вул. 1-а Слобідська відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль Citroen JUMPER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , та застрахований автомобіль Volkswagen JETTA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника ОСОБА_4

19.08.2021 позивачем отримано заяву-повідомлення (КАСКО) про подію, що має ознаки страхового випадку від ОСОБА_2 (а. с. 7-8).

В цей же день 19.08.2021 оцінювачем в присутності представника позивача та водія ОСОБА_2 було проведено огляд технічного стану пошкодженого автомобіля Volkswagen JETTA, про що складено акт огляду технічного стану колісного транспортного засобу № 155579 (а. с. 31-38).

Відповідно до звіту оцінювача ФОП Видути Д.Ю. № 62-D/10/79 від 22 лютого 2022 року, вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу Volkswagen JETTA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 9593,00 грн (а. с. 17-25).

Згідно ремонтної калькуляції № 155579 від 17.08.2021 вартість ремонту транспортного засобу Volkswagen JETTA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 13 588,11 грн (а.с. 26-30).

Відповідно до рахунку № 59 від 02.09.2021 виписаного ФОП Панченко О.Л., вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen JETTA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , склала 13 499,00 грн (а.с. 39).

14.09.2021 страхувальником Горіним Є.Б. було подано позивачу заяву на виплату страхового відшкодування на користь одержувача ФОП Панченка О.Л. (а. с. 40).

Згідно страхового акту позивача № 155579 від 23.10.2021 вищевказана ДТП визнана страховою подією; винесено розпорядження про виплату на користь ФОП Панченка О.Л. 13 499,00 грн страхового відшкодування (а. с. 41).

Платіжним дорученням № 19081 від 23.10.2021 позивач перерахував на рахунок ФОП Панченка О.Л. 13 499,00 грн страхового відшкодування (а. с. 42).

Відповідно до Постанови Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.10.2021 вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_3 (а. с. 15-16).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Ван-Клік» відповідно до Полісу № ЕР/203573932, що підтверджується витягом з бази Моторного (транспортного) страхового бюро України. Відповідно до даного Полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 130 000,00 грн., розмір франшизи - 2500,00 грн (а. с. 43).

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 162 ГПК України ПрАТ «ПРОСТО-страхування» в порядку досудового врегулювання спору направлено відповідачу рекомендованим листом заяву про страхове відшкодування № 04-2683 від 09.11.2021 з додатками (а. с. 44). На підтвердження направлення заяви про страхове відшкодування позивачем надано копії опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку та накладної Укрпошти від 11.11.2021 (а. с. 45).

Позивач зазначає, що вимоги, викладені в даній заяві, відповідачем задоволені не були.

Затрати по виплаті страхового відшкодування, які підлягають відшкодуванню відповідачем, позивач обрахував з вартості матеріального збитку згідно звіту оцінювача № 62-D/10/79 від 22.02.2022 (9593,00 грн) за вирахуванням суми франшизи відповідно до Полісу № ЕР203573932 (2500,00 грн). Розмір затрат склав 7093,00 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача 7093,00 грн затрат по виплаті страхового відшкодування.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем надано наступні докази: копію договору страхування PKS.A № 2100023 від 24.02.2021; копію повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку від 19.08.2021; копії посвідчення водія ОСОБА_2 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen JETTA, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; копію відповіді від НПУ щодо обставин ДТП від 17.08.2021; копію постанови Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.10.2021; копію звіту № 62-D/10/79 від 22.02.2022; копію рахунку N 59 від 02.09.2021; копію заяви на виплату/доплату страхового відшкодування від 14.09.2021; копію страхового акту № 155579 від 23.10.2021; копію платіжного доручення № 19018 від 23.10.2021; копію витягу з бази МТСБУ щодо Полісу № ЕР203573932; копію заяви про страхове відшкодування № 04-2683 від 09.11.2021; копії доказів про направлення заяви про страхове відшкодування № 04-2683 від 09.11.2021 (опис, чек, накладна).

Відповідач жодних заперечень на позов не надав.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Згідно з ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що 17.08.2021 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Citroen JUMPER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_3 , та автомобіля Volkswagen JETTA, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

На момент ДТП автомобіль Volkswagen JETTA, реєстраційний номер НОМЕР_2 був застрахований його власником ОСОБА_1 за договором страхування серії PKS.A № 2100023 від 24.02.2021, страховиком за яким є позивач.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ст. 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України.

Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Судом встановлено, що на підставі страхового акту № 155579 від 23.10.2021 позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 13 499,00 грн (а.с. 41, 42).

Таким чином, до позивача в межах суми 13 499,00 грн перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до Постанови Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.10.2021 вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля Citroen JUMPER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 (а.с. 15-16).

Судом встановлено, що відносини між відповідачем, як страховиком, та власником автомобіля марки Citroen JUMPER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , як страхувальником, врегульовані полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР/203573932 (а.с. 43).

Відповідності до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже на підставі зазначених вище норм відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Citroen JUMPER, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

З метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування вих. № 04-2683 від 09.11.2021 (а.с. 44).

Вказана заява була надіслана відповідачу 11.11.2021, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, чеком та накладною Укрпошти (а.с. 45).

Згідно інформації розміщеної на офіційному сайті Укрпошти (https://www.ukrposhta.ua/ua/ekspres), терміни доставки експрес-відправлень становлять від 3 до 4 днів у межах України (без урахування дня відправлення).

З огляду на приписи п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» станом на дату складання позовної заяви 19.04.2022 граничний строк на виплату суми страхового відшкодування сплинув.

Однак, як встановлено судом, у межах встановленого строку (90 днів) відповідач позивачу страхове відшкодування не сплатив.

Частиною 2 пп. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що позивач правомірно обрахував затрати по виплаті страхового відшкодування, які підлягають відшкодуванню відповідачем, з вартості матеріального збитку згідно звіту оцінювача № 62-D/10/79 від 22.02.2022, який становить 9593,00 грн, за вирахуванням суми франшизи, яка відповідно до Полісу № ЕР203573932 становить 2500,00 грн. Розмір затрат склав 7093,00 грн.

Отже стягненню з відповідача підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 7093,00 грн.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Також до попереднього розрахунку суми судових витрат позивачем, крім суми судового збору, включено суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В якості доказів понесених витрат на оплату послуг адвоката позивач надав суду:

- копію договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2020, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро "Синюк та партнери", та копію додатку № 1 від 01.02.2022 до вказаного договору;

- копію свідоцтва гр. Синюка С.Л. про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6423/10;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1116322, виданий адвокатом Синюком С.Л. на представництво інтересів позивача у Господарському суді Полтавської області;

- копію посвідчення адвоката Синюка С.Л. № 6423/10 від 15.02.2018;

- копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Адвокатського бюро "Синюк та партнери";

- копію акту виконаних робіт від 28.02.2022 на загальну суму 116 000,00 грн, який підписано позивачем та АБ "Синюк та партнери" без зауважень;

- копію детального опису робіт (наданих послуг) виконаних для надання правової допомоги від 28.02.2022 на суму 5000,00 грн;

- копію рахунку-фактури № 2 від 01.02.2022;

- копію платіжного доручення № 1892 від 01.02.2022 про оплату позивачем на користь АБ "Синюк та партнери" юридичних послуг на суму 116 000,00 грн (а.с. 46-59).

Згідно ч. ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Матеріалами справи підтверджується понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Відповідач не заявляв суду клопотання про зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу адвоката.

Частиною 4 статті 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що позовні вимоги позивача задоволені повністю, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню повністю в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Ван - Клік" (вул. Пушкіна, 47, м. Полтава, 36000; ) на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" (вул. Герцена, 10, м. Київ, 04050; ) 7093 грн 00 коп. затрат по виплаті страхового відшкодування, 2481 грн 00 коп. судового збору та 5000 грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Рішення підписано 04.08.2022.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.М. Тимощенко