ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" липня 2022 р. Справа № 924/910/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., за участю секретаря судового засідання Місько Ю.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкант Трейд", м. Київ

про стягнення 2094215,69 грн. збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів

Представники сторін не з`явились

Відповідно до ст.240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою від 03.10.2017р. порушено провадження у справі.

Ухвалою від 14.12.2017р. провадження у справі було зупинено до вирішення Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області пов`язаної справи №686/24339/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкант Трейд", м. Київ до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення. Ухвалою від 23.05.2022р. поновлено провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 07.06.2022р. Ухвалою від 07.06.2022р. підготовче засіданні відкладено на 22.06.2022р. У підготовчому засіданні 22.06.2022р. оголошено перерву до 11.07.2022р. Ухвалою від 11.07.2022р. із занесення до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 27.07.2022р.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення із відповідача 2094215,69грн. збитків, завданих використанням земельної ділянки по вул. Тернопільській, 9 у м. Хмельницький без правовстановлюючих документів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі договорів купівлі-продажу ВРР № 121733 від 22.02.2012, ВРР № 121736 від 22.02.2012, ВРР № 121732 від 22.02.2012, ВРР № 121738 від 22.02.2012, ВРР № 121737 від 22.02.2012, ВРР № 121731 від 22.02.2012, ВРР № 121734 від 22.02.2012, ВРР № 121735 від 22.02.2012 відповідач набув права власності на службово-побутовий корпус загальною площею 449, 6 кв.м, матеріальний склад загальною площею 654,4 кв.м., гаражі загальною площею 593,0 кв.м, арматурний цех загальною площею 581,3 кв.м, матеріальний склад загальною площею 357,2 кв.м, прохідної будки загальною площею 8,6 кв.м, майстерні загальною площею 1329,9 кв.м, піднавісу для зберігання техніки загальною площею 627,7 кв.м. Рішенням Хмельницької міської ради №62 від 16.03.2016р. було припинено право користування земельною ділянкою на якій знаходяться вказані об`єкти та передано в запас міста. Зауважує, що з моменту оформлення права власності на вищевказане нерухоме майно ТОВ "Юканд Трейд" правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку не оформило, договір оренди з міською радою не уклало.

Повідомляє, що Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 488 від 13.07.2017р. затверджено акт визначення розміру збитків за фактичне використання ТОВ "Юкант Трейд" земельної ділянки без правовстановлюючих документів від 12.05.2017р., згідно якого територіальній громаді міста Хмельницького внаслідок використання земельної ділянки площею 4,0285 га по вул. Тернопільській, 9 у м. Хмельницькому без правовстановлюючих документів за період з 01.04.2016р. по 01.05.2017р. заподіяно збитки в розмірі 2094215,69 грн.

20.07.2017р. на адресу ТОВ "Юкант Трейд" направлено акт комісії з визначення збитків, рішення виконавчого комітету, повідомлення від 19.07.2017р. з пропозицією добровільно відшкодувати збитки, визначені в акті комісії від 12.05.2017р. у 10-ти денний строк з дня надходження повідомлення. Проте, відповідачем вимоги, викладені у повідомленні упродовж вказаного терміну не виконано, збитки у розмірі 2094215,69грн. Хмельницькій міській раді не відшкодовано у зв`язку із чим позивач звернувся із даним позовом до суду про їх стягнення в примусовому порядку.

Позивач у клопотанні від 27.07.2022р. позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за відсутності представника.

Представник відповідача в судове засіданні не з`явився, відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

На підставі договорів купівлі-продажу ВРР № 121733 від 22.02.2012, ВРР № 121736 від 22.02.2012, ВРР № 121732 від 22.02.2012, ВРР № 121738 від 22.02.2012, ВРР № 121737 від 22.02.2012, ВРР № 121731 від 22.02.2012, ВРР № 121734 від 22.02.2012, ВРР № 121735 від 22.02.2012 відповідач набув права власності на службово-побутовий корпус загальною площею 449, 6 кв.м, матеріальний склад загальною площею 654,4 кв.м., гаражі загальною площею 593,0 кв.м, арматурний цех загальною площею 581,3 кв.м, матеріальний склад загальною площею 357,2 кв.м, прохідну будки загальною площею 8,6 кв.м, майстерні загальною площею 1329,9 кв.м, піднавісу для зберігання техніки загальною площею 627,7 кв.м., про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкта нерухомого майна № 96187526 від 04.09.2017р.

03.03.2017р. представниками управління земельних ресурсів та земельної реформи здійснено обстеження земельної ділянки по вул. Тернопільській, 9 у м. Хмельницькому, про що складено відповідний акт. Згідно вміщених в акті відомостей, відповідно до реєстру прав власності на нерухоме майно ТОВ "Юкант Трейд" є власником об`єктів нерухомого майна: службово-побутовий корпус, матеріальний склад, гаражі, арматурний цех, прохідна будка, майстерня, піднавіс для зберігання техніки по вул.Тернопільській. Також вказано, що раніше земельна ділянка була в постійному користуванні ЗАТ "Електро", рішенням сесії міської ради від 16.03.2016р. №62 ЗАТ "Електро" було припинено право користування площею 40500кв.м. та передано в запас міста. При обстеженні встановлено, що земельна ділянка знаходиться на закритій території.

Згідно інформації Державної податкової інспекції ТОВ "Юкант Трейд" за період з 2014 по 2017 роки звітність не подавала, земельного податну/орендної плати не сплачувало.

Управління земельних ресурсів та земельної реформи Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів надіслало відповідачу повідомлення № 1202/02-01-15 від 03.05.2017р. про час та місце засідання Комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам з приводу питання щодо відшкодування збитків, заподіяних внаслідок використання ТОВ "Юкант Трейд" земельної ділянки по вул. Тернопільській, 9 у м. Хмельницькому.

Як вбачається із протоколу №1 засідання комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам від 10.05.2017р., комісією вирішено скласти акт визначення розміру збитків, що підлягають сплаті ТОВ "Юкант Трейд" з подальшим затвердженням рішенням виконавчого комітету міської ради.

Згідно акту визначення розміру збитків від 12.05.2017р. та доданого до нього розрахунку розміру збитків ТОВ "Юкант Тред", позивачем здійснено нарахування відповідачу збитків за період з 01.04.2016р. по 01.05.2017р. на суму 2094215,69грн. Акт затверджено рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 488 від 13.07.2017р.

Акт визначення розміру збитків із витягом з рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 488 від 13.07.2017р. надіслано відповідачу разом із повідомленням № 2096/02-01-15 від 19.07.17р. про необхідність перерахувати збитків у розмірі 2094215,69грн. на протязі 10 днів з дня надходження даного повідомлення.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 24.01.2022р. у справі №686/24339/17 за позовом ТОВ "Юкант Трейд" до виконавчого комітету Хмельницької міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 13.07.2017р. №488 в частині затвердження акту визначення розміру збитків за фактичне використання земельної ділянки ТОВ "Юкант Трейд" позовну заяву ТОВ "Юкант Трейд" повернуто без розгляду.

Оскільки відповідач в добровільному порядку збитки у розмірі 2094215,69 грн. не сплатив, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Як встановлено матеріалами справи на підставі договорів купівлі-продажу ВРР № 121733 від 22.02.2012, ВРР № 121736 від 22.02.2012, ВРР № 121732 від 22.02.2012, ВРР № 121738 від 22.02.2012, ВРР № 121737 від 22.02.2012, ВРР № 121731 від 22.02.2012, ВРР № 121734 від 22.02.2012, ВРР № 121735 від 22.02.2012 відповідач набув права власності на службово-побутовий корпус загальною площею 449, 6 кв.м, матеріальний склад загальною площею 654,4 кв.м., гаражі загальною площею 593,0 кв.м, арматурний цех загальною площею 581,3 кв.м, матеріальний склад загальною площею 357,2 кв.м, прохідну будки загальною площею 8,6 кв.м, майстерні загальною площею 1329,9 кв.м, піднавісу для зберігання техніки загальною площею 627,7 кв.м., про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкта нерухомого майна № 96187526 від 04.09.2017р.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницької міської ради № 62 від 16.03.2016р. ''Про припинення права користування земельними ділянками, надання земельних ділянок в постійне користування юридичній особі, поновлення договорів оренди земельних ділянок шляхом укладення додаткових угод" ЗАТ "Електро" припинено право користування земельною ділянкою по вул.Тернопільській, 9, м.Хмельницький площею 40500 кв.м.( на якій знаходять об`єкти придбані у власність відповідачем) та передано в запас міста.

Позивач вказує, що з моменту винесення даного рішення відповідачем не вчинено дій щодо укладення договору оренди земельної ділянки по вул. Тернопільскій, 9 площею 4,0285 га, а тому товариство користується земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, чим завдало збитки територіальній громаді м. Хмельницького несплатою коштів за користування такою ділянкою, обґрунтовуючи свої вимоги ст. 22 ЦК України та ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина перша статті 1166 ЦК України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 152 ЗК України передбачено право власника земельної ділянки вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. А згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом вказаних приписів ЦК України та ЗК України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Як сформульовано Верховним Судом України у Постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15 кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України (див. висновок, сформульований Верховним Судом України у постанові від 2 жовтня 2013 року у справі № 6-88цс13).

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

За змістом глави 15 ЗК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 ЗК України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України).

Відповідно до змісту вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

Зважаючи на викладені норми законодавства, судову практику на час винесення рішення, суд приходить до висновку про відсутність підстав застосовування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України яке регулює питання відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23.05.2018 року у справі №629/4628/16-ц.

Поряд із цим судом береться до уваги п.1 ч.2 ст. 45 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" який передбачає, що Велика Палата Верховного Суду, зокрема у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права. При цьому відповідно до ч.1 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 922/207/15).

При цьому, судом звертається увага, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою міська рада просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові. Аналогічні правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16.06.2021р. у справі № 922/1646/20, від 29.01.2019 у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18 та від 12.06.2019 у справі № 922/902/18.

Згідно з частинами 1-2 статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Відповідно до частин 4-9 статті 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах 6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Таким чином, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

У випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 ЦК України. Зазначений правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року у справі № 905/1680/20.

Натомість під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Позивачем самостійно при зверненні з позовом визначається предмет та підстава позову, при цьому, ст. 46 ГПК України надає право позивачу до закінчення підготовчого засідання змінити або предмет або підставу позову.

При цьому, суд позбавлений можливості за власною ініціативою змінювати предмет або підставу позову та зобов`язаний вирішувати спір в межах заявлених позовних вимог, здійснюючи перевірку їх обґрунтованості нормами та обставинами, на які вказує позивач.

Така позиція узгоджується із висновками викладеними в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі Наталя Михайленко проти України, no. 49069/11, від 30.05.2013р., згідно якого право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб". Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду. Тому встановлення в процесуальних кодексах процедурних правил щодо розгляду спору за визначеними позивачем предметом та підставою позову не може вважатися обмеженням доступу до правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про безпідставність заявленого позову, а тому останній задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ст. 129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою у позові.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 05.08.2022р.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 2 примірники: 1 - до матеріалів справи, 2 - відповідачу (03069, м. Київ, вул. Кіровоградська, 38/58).

Направлено на ел. адресу позивачу ()