ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/316/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут», м. Ужгород

до відповідача Фізичної особи підприємця Полянської Наталії Василівни

про стягнення 108 869,46 грн.

Секретар судового засідання Соханич В.М.

Сторони не викликались

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» заявило позов до Фізичної особи-підприємця Полянської Наталії Василівни з вимогою стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 108 869,46 грн. Позов заявлено на підставі статей 525, 526, 610, 629 Цивільного кодексу України та ст. 162, 193 Господарського кодексу України.

Попередній розрахунок заявлених позивачем судових витрат 10 481,00 грн., які складаються з 2 481,00 грн, сплаченого судового збору та 8 000,00 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою від 30.05.2022 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати спір за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на його юридичну адресу). За таких обставин, суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив взяті на себе за Договором № 41DP887-486-20 постачання природного газу для потреб споживача, що не є побутовим, зобов`язання, внаслідок чого у нього рахується борг в розмірі 108 869,46 грн вартості поставленого у період січня-березня 2020 року природного газу.

Заперечення відповідача

Відповідач відзиву на позов не подав.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

20.02.2020 між ТОВ «Закарпатгаз Збут» та Фізичною особою-підприємцем Полянською Наталією Василівною укладений Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41DP887-486-20, за умовами п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Відповідно до п.9.2 Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Згідно п. 4.2.3. Договору остаточний розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до 10 (десятого) числа, наступного за звітним місяця.

Ціна газу обумовлена Розділом ІІІ Договору.

На виконання умов договору позивач передавав споживачу газ. Так, у період січня - березня 2022 року Відповідачем спожито 2 458,64 м3 природного газу на загальну суму 133 869,46 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природнього газу № ЗЗК82001448 від 31.01.2022, № ЗЗК82003026 від 28.02.2022, № ЗЗК82004371 від 31.03.2022.

Згідно з п. 2.7.3. Договору, Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

Згідно Правил постачання природного газу, що затвердженні постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року (далі Правила постачання) у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника (ч.ч. 4-6 п. 12 розділу ІІ Правил постачання).

Акти приймання-передачі газу за період січня-березня 2022 року Споживачу направлялись повідомленням № 88707-Сл-2926-0422 від 13.04.2022. Відповідачем всупереч умов Договору та Правил постачання, вказані акти не повернуті, а відтак вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних Постачальника.

За доводами позивача, відповідач не оплатив у повному обсязі спожитий у період січня-березня 2022 року газ, внаслідок чого у нього виникла та рахується заборгованість на суму 108 869,46 грн, яка складає предмет спору.

У зв`язку з несплатою заборгованості, 14.04.2022 Постачальник звертався до Споживача із вимогою про сплату заборгованості у 7-денний термін з моменту отримання такої вимоги.

Оскільки вказана вимога Відповідачем залишена без відповіді та задоволення, це стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Оскільки між сторонами було укладено договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів, правовідносини між ними підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 Господарського Кодексу України та параграфів 1 і 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Спір у даній справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

Матеріалами справи встановлено, що у період січня-березня 2022 року Відповідачем спожито природний газ на загальну суму 108 869,46 грн.

Доказів повної оплати відповідачем отриманого природного газу (в частині 108 869,46 грн.) матеріали справи не містять.

В ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За таких обставин, позовна вимога про стягнення 108 869,46 грн вартості отриманого газу є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат.

За загальним правилом, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку задоволення позову судові витрати покладаються відповідача.

При зверненні з позовом позивачем подано орієнтовний розрахунок судових витрат, який складався в витрат на оплату судового збору в розмірі 2 481,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу на суму 8 000,00 грн. Поряд з цим, вимога про відшкодування судових витрат заявлена ним лише в частині судового збору. Саме тому, а також з огляду на відсутність будь-яких доказів, якими би підтверджувався вказаний розмір витрат на професійну правничу допомогу (як от Договору про надання правничої допомоги, детальний опис робіт, виконаних адвокатом тощо), який сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, суд не розподіляє судові витрати в цій частині. Відтак, на відповідача покладається 2 481,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 129, 236-240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Відповідача Фізичної особи-підприємця Полянської Наталії Василівни (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (ідентифікаційний код 39582749, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. О.Богомольця, 21) заборгованість за спожитий природний газ у сумі 108 869,46 грн (сто вісім тисяч вісімсот шістдесят дев`ять гривень 46 коп).

3. Стягнути з Відповідача Фізичної особи-підприємця Полянської Наталії Василівни (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (ідентифікаційний код 39582749, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. О.Богомольця, 21) судовий збір у сумі 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 01.08.2022

Суддя Л.В. Андрейчук