ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2022м. ХарківСправа № 922/5058/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків
до Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, м. Харків
про стягнення 365191,22 грн.
за участю представників:

позивача - Романенко О.М.

відповідача - Гурак Л.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 365191,22 грн., з яких: 313021,05 грн. з ПДВ компенсації вартості природного газу; 52170,17 грн. з ПДВ збитки від оподаткування. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір у розмірі 5477,87 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 23.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" та Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого було укладено Договір про закупівлю природного газу № 41АВ617-1472-21 (надалі Договір). За час дії Договору ціна на природний газ, передбачена його умовами, виросла на 73%, в той час як на Європейських хабах темп зростання перевищив 340%, а в окремі періоди близько 500%. Відповідач безпідставно відмовляючи позивачу у припиненні дії договору та в подальшому без належних на те підстав, вживаючи заходи забезпечення позову, який судом залишено без розгляду, в умовах запровадження Урядом механізму врегулювання проблемних питань у сфері газопостачання підприємств і установ, що фінансуються з бюджету, де-факто змусив ТОВ "Харківгаз Збут" здійснювати постачання природного газу у жовтні 2021 року у збиток, чим вчинив дії щодо втручання в право власності ТОВ "Харківгаз Збут" та порушив його економічний інтерес.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.12.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання.

Відповідач, через канцелярію суду 14.01.2022 за вх.№ 805, надав відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. При цьому відповідач зазначає, що весь період дії договірних відносин між Університетом та ТОВ Харківгаз Збут, Університет сумлінно виконував умови Договору, оплачував поставлений природний газ, тобто Університетом належно виконувались договірні зобов`язання. За час виконання зобов`язань за Договором Університетом не вчинялася протиправна поведінка, а дії Університету не несли шкідливий результат для ТОВ Харківгаз Збут, оскільки були здійснені в рамках Договору. Вказані у вимозі збитки у вигляді донарахованого податку на додану вартість ТОВ Харківгаз Збут за придбаний природний газ за ринковою ціною згідно договору купівлі-продажу природного газу від 27.12.2017 № ХКЗ-Б-02-2018-49, укладеного між позивачем та ТОВ РГК ТРЕЙДИНГ, не мають жодного відношення до ціни, встановленої в Договорі про закупівлю природного газу № 41АВ617-1472-21 від 23.03.2021 р., укладеного між позивачем та відповідачем, розрахунки за яким здійснено в повному обсязі з урахуванням ПДВ.

Позивач, через канцелярію суду 24.01.2022 за вх.№ 1465 та 25.01.2022 за вх.№ 1735, надав відповідь на відзив, згідно якої просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому позивач зазначає, що відповідач відмовляючи позивачу у припиненні договірних відносин та застосувавши заходи забезпечення позову, фактично вчинив дії з примусового вилучення природного газу та спричинення збитків, а тому позивач має право на отримання належної компенсації. Вищезазначені дії відповідача порушили положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка відповідно до статті 5 цього ж Протоколу, є додатковою статтею Конвенції.

Відповідач, через канцелярію суду 01.02.2022 за вх.№ 2374, надав письмові заперечення на відповідь на відзив, в яких просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Також, у наданих запереченнях на відповідь на відзив відповідач вказує, що позивач не визначає характер збитків, навіть якщо б були підстави для їх стягнення з відповідача, а позовні вимоги за своєю суттю не є збитками. Розрахунок розміру збитків не звільняє від обов`язку кредитора довести повний склад цивільного правопорушення як підстави для застосування такої форми майнової відповідності, як відшкодування збитків. У зв`язку з цим кредитор повинен був довести: протиправність поведінки (порушення умов договору); наявність збитку; причинний зв`язок; вину. Позивач не обґрунтував, якого саме виду збитків він зазнав (реальних чи упущеної вигоди) та які умови договору були порушені з посиланням на відповідну вимогу. Зазначене є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення збитків.

У підготовчому засіданні 21.02.2022, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу підготовчого засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 28.02.2022 о 09:45.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, тобто до 26 березня 2022 року.

З метою убезпечення від ризику життя та здоров`я людей, зокрема, учасників справи та працівників суду, судове засідання призначене на 28.02.2022 о 09:45 не відбулося.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено ще на 30 діб. Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", відповідно до якого продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 21.04.2022 №212-ІХ воєнний стан в Україні продовжено до 25 травня 2022 року.

Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 22.05.2022 №2263-ІХ воєнний стан в Україні продовжено до 23 серпня 2022 року.

31.05.2022 судом розгляд справи було призначено на 29.06.2022 о 10:30.

У судовому засіданні 29.06.2022, судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання про відкладення розгляду справи на 19.07.2022 о 12:45.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.07.2022 було відмовлено у задоволенні заяви позивача про відкладення розгляду справи, оголошено перерву у судовому засіданні до 26.07.2022 о 12:40.

Представник позивача у судовому засіданні 26.07.2022 позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.07.2022 проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16.01.2021 року Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого через авторизований електронний майданчик в електронній системі публічних закупівель Ргоzогго оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів № UА-2021-01-16-004061-а на закупівлю: код за ДК 021:2015 - 09120000-7 - газове паливо (природний газ) на 2021 рік за бюджетні кошти та оприлюднену тендерну документацію з вимогами до учасників, проект договору у відповідності до вимог статті 10 Закону України Про публічні закупівлі.

Очікувана вартість предмета закупівлі природного газу за лотом № 3 - для санаторію-профілакторію Березовий гай на дату її оголошення складала 1300950,00 грн., загальний плановий обсяг - 147000 куб.м., з розрахунку 8850,00 грн. за 1000 куб.м.

У відкритих торгах на закупівлю природного газу за лотом № 3 - для санаторію-профілакторію Березовий гай взяли участь 4 (чотири) учасники, пропозиція ТОВ Харківгаз Збут за результатами оцінки, яка проводилася електронною системою закупівлі, визначена найбільш економічно вигідною.

03.03.2021 року ТОВ Харківгаз Збут визнано переможцем відкритих торгів на закупівлю природного газу за лотом № 3 - для санаторію-профілакторію Березовий гай, з ціною 6300,00 грн. за 1000 куб.м.

23.03.2021 р. за результатами проведення процедури відритих торгів, ідентифікатор закупівлі UА-2021-01-16-004061-а, між Національним юридичним університетом імені Ярослава Мудрого та Товариством з обмеженою відповідальністю Харківгаз Збут, було укладено Договір про закупівлю природного газу № 41АВ617-1472-21 від 23.03.2021 р. (надалі - Договір).

Згідно умов п.1.1. Договору, постачальник зобов`язувався поставити (передати у власність) споживачу у 2021 році природний газ, код за ДК 021:2015 - 09120000-7 - газове паливо, лот № 3 - для санаторію-профілакторію Березовий гай належної якості та кількості у порядку, передбаченому Договором, а споживач зобов`язувався прийняти і оплатити газ в розмірах, строки та порядку, визначених Договором. Ціна Договору на дату його підписання складала 926100,00 грн., з ПДВ, на загальний плановий обсяг постачання газу - 147000 куб.м., строк постачання природного газу до 31 грудня 2021 року, місце поставки: 62363, Харківська область, Дергачівський район, с. Березівське, вул. Санаторій Березівські мінеральні води, буд. 17-А.

Пунктами 3.4. Договору було передбачено, що ціна на товар (газ) включає складові послуги транспортування природного газу на підставі договору транспортування, укладеного постачальником з Оператором ГТС, у тому числі витрати на замовлення (бронювання)/перевищення потужностей на точках виходу з ГТС (відповідно до Постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3013 в редакції Постанови НКРЕКП від 29.07.2020 № 1468) та вартість позитивного/негативного небалансів (які можуть виникати відповідно до вимог Кодексу ГТС).

Відповідно до п. 3.4. Договору, ціна природного газу може змінюватись сторонами в порядку визначеному цим Договором протягом його дії у випадках, передбачених Законом України Про публічні закупівлі, але не частіше одного разу протягом розрахункового періоду (календарного місяця). При цьому для ініціювання зміни ціни постачальник зобов`язаний надати споживачеві письмове звернення з обґрунтуванням підстав, що викликають необхідність зміни ціни. Розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно (пункт 4.1 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи до вказаного Договору вносилися зміни додатковими угодами, а саме:

22.04.2021 року керуючись пунктом 2 частини 5 статті 41 ЗУ Про публічні закупівлі та пунктом 12.1.2. Договору та на підставі листа постачальника від 21.04.2021 № 617-Сл-5475-0421 та Цінової довідки Харківської Торгово-Промислової Палати №961-2/21 від 20.04.2021 р. сторони уклали додаткову угоду №1 до Договору, якою з 19.04.2021 р. збільшили ціну за одиницю товару та встановили на рівні 5767,50 грн., крім того ПДВ 20% - 1153,50 грн., разом з ПДВ - 6 921,00 грн. за 1000 куб.м. газу.

31.05.2021 року керуючись пунктом 2 частини 5 статті 41 ЗУ Про публічні закупівлі та пунктом 12.1.2. Договору та на підставі листа Постачальника від 19.05.2021 р. № 617-Сл-6218-0521 та Цінової довідки Харківської Торгово-Промислової Палати №1181/21 від 18.05.2021 р. сторони уклали додаткову угоду № 2 до Договору, якою з 18.05.2021 р. збільшили ціну за одиницю товару та встановили на рівні 6333,40 грн., крім того ПДВ 20% -1266,60 грн., разом з ПДВ - 7600,00 грн. за 1000 куб.м. газу.

07.07.2021 року керуючись пунктом 2 частини 5 статті 41 ЗУ Про публічні закупівлі та пунктом 12.1.2. Договору на підставі листа постачальника від 23.06.2021 р. № 617-Сл-8565-0621 та Цінової довідки Харківської Торгово-Промислової Палати №1346/21 від 23.06.2021 р. сторони уклали додаткову угоду № 3 до Договору, якою з 15.06.2021 р. збільшили ціну за одиницю товару та встановили на рівні 6960,00 грн., крім того ПДВ 20% - 1392,00 грн., разом з ПДВ - 8352,00 грн. за 1000 куб.м. газу.

28.07.2021 року керуючись пунктом 2 частини 5 статті 41 ЗУ Про публічні закупівлі та пунктом 12.1.2. Договору на підставі листа постачальника від 15.07.2021 р. №617-Сп-9296-0721 та Цінової довідки Харківської Торгово-Промислової Палати №1580/21 від 13.07.2021 р. сторони уклали додаткову угоду № 4 до Договору, якою з 01.07.2021 р. збільшили ціну за одиницю товару та встановили на рівні 7649,00 грн., крім того ПДВ 20% - 1529,80 грн., разом з ПДВ - 9178,80 грн. за 1000 куб.м. газу.

18.08.2021 року керуючись пунктом 2 частини 5 статті 41 ЗУ Про публічні закупівлі та пунктом 12.1.2. Договору на підставі листа постачальника від 11.08.2021 р. № 617-Сл-10478-0821 та Цінової довідки Харківської Торгово-Промислової Палати №1811/21 від 09.08.2021 сторони уклали додаткову угоду № 5 до Договору, якою з 09.08.2021 р. збільшили ціну за одиницю товару та встановили на рівні 8303,175 грн., крім того ПДВ 20% - 1660,635 грн., разом з ПДВ - 9963,81 грн. за 1000 куб.м. газу.

16.09.2021 року керуючись пунктом 2 частини 5 статті 41 ЗУ Про публічні закупівлі та пунктом 12.1.2. Договору на підставі листа постачальника від 07.09.2021 р. №617-Сл-11239-0921 та Цінової довідки Харківської Торгово-Промислової Палати №2129/21 від 06.09.2021 р. сторони уклали додаткову угоду №6 до Договору, якою з 03.09.2021 р. збільшили ціну за одиницю товару та встановили на рівні 9081,10 грн., крім того ПДВ 20% - 1816,22 грн., разом з ПДВ - 10897,32 грн. за 1000 куб.м. газу.

29 жовтня 2021 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 7 до Договору про його розірвання з 01 листопада 2021 року на підставі листа постачальника від 28.10.2021 р. № 617-Сл-14015-1021.

Таким чином, з урахуванням укладених додаткових угод ціна на природний газ за Договором була збільшена за згодою сторін на 72,97 %, порівняно із ціною, погодженою під час закупівлі, а обсяг закупівлі зменшений і на дату укладення додаткової угоди № 6 від 16.09.2021 року складав 92512,510 м.куб.

На виконання договірних зобов`язань на дату розірвання Договору станом на 01.11.2021 року постачальник поставив природний газ в обсязі 47616,57 куб.м., а споживач прийняв та оплатив за спожитий природний газ кошти в сумі 436822,98 грн. і відповідно до вимог ст. 10 Закону України Про публічні закупівлі оприлюднив звіт про виконання Договору. З матеріалів справи вбачається, що оплата за спожитий природний газ здійснена відповідачем в повному обсязі відповідно до ціни, визначеної сторонами в п. 3.1. Договору.

Судом встановлено, що в період дії договірних відносин, позивач листом від 12.08.2021 № 617-Сл-10506-0821 звертався до Університету про припинення договірних відносин з 14 вересня 2021 р. (з долученими до них додатковими угодами). Університет не погодився із розірванням договору та направив ТОВ Харгівгаз Збут лист від 30.08.2021 № 126-01-1391 про відмову у розірванні договору посилаючись на те, що розірвання договорів за результатами процедур закупівель повинно здійснюватися з урахуванням законодавства про публічні закупівлі. Якщо сторони не досягли згоди, стаття 652 ЦК України пропонує розірвання договору за рішенням суду на вимогу зацікавленої сторони і питання щодо зміни ціни, як істотної умови договору, за укладеним договором, Університет пропонує вирішувати з урахуванням вимог, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 41 Закону України Про публічні закупівлі.

Листом від 02.09.2021 № 617-Сл-11095-0921 (вхідний від 24 вересня 2021 року № 126-01-1663) ТОВ Харківгаз Збут направив повторно листа про припинення договірних відносин з 01 жовтня 2021 року, у зв`язку з чим просив підписати додаткову угоду до Договору № 41АВ617-1472-21 від 23.03.2021р. щодо його розірвання.

Однак, після звернення до Університету щодо розірвання договору між сторонами було досягнуто згоди про підвищення ціни за одиницю товару та укладено 2 (дві) додаткові угоди № 5 від 18.08.2021 року про підвищення ціни товару з 09.08.2021р. та № 6 від 16.09.2021 року про підвищення ціни товару з 03.09.2021 р., що свідчить про безумовний обов`язок щодо подальшого виконання позивачем договірних зобов`язань.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що надісланий позивачем лист про розірвання договору від 02.09.2021 № 617-Сл-11095-0921 свідчить про те, що ТОВ Харківгаз Збут з 01 жовтня 2021 року не мав наміру вносити Університет у реєстр своїх споживачів та відповідно підтверджувати обсяги природного газу Університету на інформаційній платформі Оператора ГТС і як наслідок 29 вересня 2021 року університет отримав від АТ Харківгаз повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання за № ХА00005353, в якому АТ Харківгаз запропонувало у термін до 7-00 години 02.10.2021 року самостійно відключити від газових мереж газопостачання (обмежити газопостачання до рівня 0 тис. куб.м на добу) і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання (адреса: Березівське, вул. Санаторій Бермінводи, буд. 17), у зв`язку з відсутністю споживача у Реєстрі споживачів жодного постачальника станом на 02 жовтня 2021 року. У разі невиконання цієї вимоги АТ Харківгаз вимушено буде вжити заходи щодо припинення транспортування газу університету в примусовому порядку.

Також, відповідач зазначає, що своїми діями позивач поставив відповідача перед фактом припинення договірних відносин в односторонньому порядку, ставлячи його в нерівне з собою становище. Виключення відповідача, який обмежений в своїх діях нормами законодавства, зокрема термінами проведення нового тендеру (тривалість якого складає 65 днів), лімітованим фінансуванням з державного бюджету (тому що університет є бюджетною установою) та необхідністю збереження нормального функціонування об`єктів, що знаходяться в його розпорядженні, з Реєстру споживачів постачальника, є свавіллям з боку ТОВ Харківгаз Збут та створює дисбаланс між сторонами. Для врегулювання спірного питання щодо розірвання договору позивач міг звернутися до суду, як це передбачено пунктом 10.2 розділу X Договору, однак він цього не зробив, натомість позивач самовільно виключив відповідача з Реєстру споживачів постачальника, що підтверджується повідомленням від АТ Харківгаз про припинення (обмеження) газопостачання № ХА00005353 від 29.09.2021 р. без достатньої на те правової підстави, таким чином самостійно та односторонньо відмовившись виконувати умови договору та власні зобов`язання. Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.09.2021 року у справі № 1460з-21, зі змінами згідно ухвали від 30.09.2021 року про заборону ТОВ Харківгаз Збут, зокрема, вчиняти дії щодо виключення Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого з реєстру споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю Харківгаз Збут в інформаційній платформі Оператора газотранспортної системи України за Договором про закупівлю природного газу № 41АВ617-1472-21 від 23.03.2021 року до вирішення справи по суті, були направлені на недопущення припинення газопостачання з боку ТОВ Харківгаз Збут. Адже, факт укладання договору не свідчить про здійснення поставки природного газу. Відсутність споживача у Реєстрі споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді та підтвердженого обсягу природного газу, навіть за наявності укладеного договору поставки природного газу на відповідний розрахунковий період, в силу пункту 1 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКЕКП від 30.09.2015 № 2496 (зі змінами), свідчить про відсутність підстав для поставки природного газу такому споживачу.

26 жовтня 2021 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2021 р. № 1102 Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 809 і від 09 грудня 2020 р. № 1236, згідно якої, постачання природного газу, зокрема, для бюджетних установ в період з листопада 2021 року по грудень 2022 року буде здійснювати ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг.

Таким чином, укладення договору ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг стало можливим з 26 жовтня 2021 року. Згідно Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 лише один постачальник природного газу може здійснювати постачання природного газу споживачу в одному розрахунковому періоді (газовому місяці).

29 жовтня 2021 року відповідачем в електронній системі закупівель відповідно до Закону України Про публічні закупівлі було оприлюднено повідомлення про намір укласти договір з ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг на період постачання природного газу з листопада 2021 року до 31 грудня 2022 року, що і стало підставою для укладення додаткової угоди № 7 від 29.10.2021 про розірвання з 01 листопада 2021 року Договору від 23.03.2021 № 41АВ617-1472-21.

01 листопада 2021 року ухвалою Господарського суду Харківської області у справі № 922/4081/21 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.09.2021 справа № 1460з-21, зі змінами згідно ухвали від 30.09.2021 справа № 1460з-21, у зв`язку з розірванням Договору про закупівлю природного газу № 41АВ617-1472-21 від 23.03.2021 року з 01 листопада 2021 року.

Ураховуючи викладене, господарський суд зазначає, що постачання природного газу здійснювалося на підставі Договору про закупівлю природного газу № 41АВ617-1472-21 від 23.03.2021 р. за ціною, визначеною в укладеному договору, докази заборгованості за спожитий природний газ на дату розірвання договору в матеріалах справи відсутні. Сторонами на момент підписання Договору були погоджені усі істотні умови договору, відповідно до вимог, визначених ч.3 ст. 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та ЗУ Про публічні закупівлі", у тому числі ціна договору та обмеження щодо зміни ціни договору, а відтак договір є належною підставою виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань згідно зі ст.ст. 173, 174 ГК України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

В обґрунтування тверджень про незаконність встановлення обмеження щодо строків зміни ціни в договорі позивач наводить висновок Державної аудиторської служби за процедурою UА-2020-04-29-001671-а та роз`яснення Міністерства економіки України у відповіді на запит 1116/2021. Втім, посилання позивача на висновок Державної аудиторської служби не є доцільним, через те, що цей висновок стосується використання замовником закупівлі UА-2020-04-29-001671-а (КП Перемишлянська центральна районна лікарня) застарілих норм Закону України Про публічні закупівлі, які не відповідають чинній редакції Закону на момент її оголошення, а роз`яснення Міністерства економіки України у відповіді на запит 1116/2021, надано відповідно до Закону України від 03.06.2021 № 1530-ІХ Про внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі" та інших законів України щодо вдосконалення системи функціонування та оскарження публічних закупівель, який набрав чинності 26.06.2021 року, тобто після укладення Договору про закупівлю природного газу № 41АВ617-1472-21 від 23.03.2021 року.

Щодо обов`язковості застосування відповідачем формульного ціноутворення при закупівлі природного газу згідно листа-роз`яснення Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 11.12.2018 № 3304-04/54265-06, на яке посилається позивач, суд зазначає, що таке посилання позивача є необґрунтованим, оскільки за висновком Верховного Суду в постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, право тлумачити норму права є виключно правом суду; роз`яснення державних органів (листи, рекомендації) не є нормою права і не мають юридичного значення. Листи-роз`яснення Міністерства економічного розвитку та торгівлі України носять рекомендаційний характер та не є обов`язковими для застосування їх в роботі.

В силу ч.1 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі", договір про закупівлю укладається відповідно до норм ЦК України та ГК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї зі сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, суд зазначає, що сторонами було досягнуто усіх істотних умов Договору про закупівлю природного газу № 41АВ617-1472-21 від 23.03.2021 р. під час його укладення та погоджено можливість зміни ціни за одиницю товару, що відповідає принципам процедури закупівлі, визначених статтею 5 Закону України Про публічні закупівлі".

З матеріалів справи вбачається, що на виконання договірних зобов`язань на дату розірвання Договору станом на 01.11.2021 року постачальник поставив природний газ в обсязі 47616.57 куб.м., а споживач прийняв та сплатив за спожитий природний газ кошти в сумі 436822,98 грн. і відповідно до вимог статті 10 ЗУ Про публічні закупівлі оприлюднив звіт про виконання договору. Оплата за спожитий природний газ була здійснена відповідачем в повному обсязі відповідно до ціни, визначеної сторонами в п. 3.1 Договору.

При цьому суд звертає увагу на те, що після укладення договору зміна ціни допускається тільки у випадках і на умовах, установлених самим договором або законом (ч. 2 ст. 632 Цивільного кодексу України). Після виконання договору зміна ціни взагалі не допускається (згідно ч.3 ст. 632 Цивільного кодексу України).

За спожитий у жовтні 2021 року природний газ в обсязі 11079,34 куб.м., Університет сплатив 10.11.2021 року кошти в сумі 120735,11 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 09.11.2021 № 451, за ціною 10897,32 грн. з ПДВ за 1000 куб.м. газу, що встановлена Додатковою угодою № 6 від 16.09.2021 на період постачання природного газу з 03 вересня 2021 року по 31 грудня 2021 року.

Вимога про стягнення компенсації вартості спожитого відповідачем природного газу, на думку позивача, є стягненням заборгованості за спожитий природний газ у жовтні 2021 року за ціною реалізації природного газу 39150,00 грн. за 1000 куб.м., відповідно до діючих цін, встановлених наказом ТОВ Харківгаз Збут від 28.09.2021 № Но-110-0921 Про встановлення цін на природний газ для непобутових споживачів з 01.10.2021 р.. Однак, цей наказ є локальним актом, який не може містити норм імперативної дії для контрагентів ТОВ Харківгаз Збут та не встановлює будь-яких обов`язків для Університету зі сплати ціни за природний газ, за наявності діючих договірних відносин між сторонами з узгодженою сторонами ціною. Між сторонами були чинні договірні відносини, підписуючи Договір, позивач був ознайомлений з його умовами та погодився їх виконувати. Ціна була погоджена не лише на етапі підписання Договору, а саме 23.03.2021, а й під час укладення кожної додаткової угоди.

На підтвердження коливання ціни природного газу в жовтні 2021 року позивач до позовної заяви надав наступні цінові довідки: № 2449/21 від 04 жовтня 2021 року; № 2461/21 від 08 жовтня 2021 року; № 2652/21 від 25 жовтня 2021 року; № 2604/21 від 20 жовтня 2021 року.

Проте, надані позивачем документи на підтвердження коливання ціни природного газу у жовтні 2021 року, які містяться в матеріалах справи, не підтверджують їх зміну до рівня встановленого наказом ТОВ Харківгаз Збут від 28.09.2021 № Но-110-0921.

Окрім того, суд зазначає, що доводи позивача у відповіді на відзив з приводу того, що відповідач починаючи з 01.10.2021 року мав право укласти договірні відносини з постачальником останньої надії (ТОВ ГК Нафтогаз України) у зв`язку з укладенням Меморандуму про взаємопорозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022 р.р. від 30.09.2021 є безпідставними, оскільки ані договором, ані укладеним Меморандумом не встановлено обов`язку споживача перейти до іншого постачальника природного газу у разі коливання ціни на природний газ.

Право на укладення такого договору з постачальником останньої надії у відповідача виникло тільки з 26 жовтня 2021 року, тобто з дати набуття чинності постанови Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2021 р. № 1102 Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 809 і від 9 грудня 2020 р. № 1236 згідно якої, з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021/22 року "акціонерне товариство Магістральні газопроводи України, товариство з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України, оператор газорозподільних систем зобов`язані забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника останньої надії обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або, державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Отже, постачання природного газу відповідачу станом на 26.10.2021 року здійснювалося позивачем на підставі Договору про закупівлю природного газу № 41АВ617-1472-21 від 23.03.2021р., втім, підставою для підключення до портфеля постачальника останньої надії була відсутність договірних відносин з жодним постачальником, а не зобов`язання бюджетних установ припинити договірні умови з діючим постачальником, як зазначає у відповіді на відзив позивач.

Крім того, суд зазначає, що наданий до позову наказ ТОВ Харківгаз Збут від 28.09.2021 № Но-110-0921 Про встановлення цін на природний газ для непобутових споживачів з 01.10.2021 р. є локальним актом, який не може містити норм імперативної дії для контрагентів ТОВ Харківгаз Збут. Відповідно до п. 13.2. Договору усі зміни та доповнення до договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються їх печатками (у разі використання). Отже, наказ ТОВ Харківгаз Збут від 28.09.2021 №Но-110-0921 не встановлює будь-яких обов`язків для Університету зі сплати ціни за природний газ, за наявності діючих договірних відносин між сторонами.

За спожитий у жовтні 2021 року природний газ в обсязі 11079,34 куб.м., Університет сплатив 10.11.2021 року кошти в сумі 120735,11 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 09.11.2021 № 451, за ціною 10897,32 грн. за 1000 куб.м. газу, що встановлена в Договорі.

Отже, посилання позивача на те, що Університет лише частково сплатив вартість природного газу, підлягають відхиленню, оскільки відповідач виконав свої зобов`язання за ціною, що була встановлена сторонами в Договорі.

Також, в позовній заяві ТОВ Харківгаз Збут не наводить ніяких законних підстав для сплати відповідачем суми компенсації.

Таким чином, суд вважає, що правові підстави для задоволення позовної вимоги з виплати Університетом компенсації вартості спожитого природного газу Університетом у жовтні 2021 року за ціною реалізації природного газу відповідно до діючих цін у ТОВ Харківгаз Збут відсутні, оскільки така ціна не встановлювалася сторонами у Договорі.

Щодо вимоги позивача про стягнення збитків у сумі 52170,17 грн., суд зазначає наступне.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків та моральної шкоди (п. 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання (ст. 623 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 224 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 22 Цивільного Кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Таким чином, у вигляді реальних збитків відшкодовуються тільки ті витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті доходи, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання.

Статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Разом з цим, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань, вчинення протиправної поведінки. Таким чином, суд приходить до висновку, що дії відповідача не несли шкідливий результат для ТОВ Харківгаз Збут, оскільки були здійснені в рамках Договору. Вказані у позові збитки у вигляді донарахованого податку на додану вартість ТОВ Харківгаз Збут за придбаний природний газ за ринковою ціною згідно договору купівлі-продажу природного газу від 27.12.2017 № ХКЗ-Б-02-2018-49, укладеного між позивачем та ТОВ РГК ТРЕЙДИНГ, не мають жодного відношення до ціни, встановленої в Договорі про закупівлю природного газу № 41АВ617-1472-21 від 23.03.2021 р., укладеного між позивачем та відповідачем, розрахунки за яким здійснено в повному обсязі з урахуванням ПДВ.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи те, що матеріалами справи не підтверджується факт заподіяння відповідачем позивачу збитків у вигляді донарахованого податку на додану вартість у сумі 52170,17 грн., суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення збитків від оподаткування є безпідставною та необґрунтованою.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з вищенаведеного, з огляду на те, що позивачем в установленому ГПК України порядку не надано допустимих та належних доказів, які б підтверджували обставини на які останній посилається в якості підстав позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61093, м. Харків, вул. Болбачана Петра, буд. 54, ).

Відповідач: Національний юридичний університет імені Ярослава Мудрого (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 77, ).

Повне рішення складено "05" серпня 2022 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/5058/21