ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2022 р. м. Ужгород Справа № 907/317/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Закарпатського обласного центру зайнятості, м. Ужгород

до відповідача Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області, м. Хуст Закарпатської області

про стягнення 58352,88 грн

секретар судового засідання - Яскорська А.О.

учасники справи не викликались

ВСТАНОВИВ:

Закарпатський обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області про стягнення 58352,88 грн коштів виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 , посилаючись на приписи статей 34, 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Окрім того, просить стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/317/22 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2022.

Ухвалою суду від 30 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Відповідачем 07.06.2022 через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву №01-27/497 від 06.06.2022, в якому Хустська районна державна адміністрація (Хустська районна військова адміністрація) заперечує повністю позовні вимоги з підстав, наведених у письмовому відзиві.

Позивачем 24.06.2022 подано до відділу діловодства та забезпечення судового процесу додаткові письмові пояснення № 817-13 від 23.06.2022, якими позивач уточнив період перебування на обліку особи яка отримувала виплати по безробіттю.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тією обставиною, що Позивачем в період з 21.02.2020 по 04.11.2020 здійснювалася виплата допомоги по безробіттю ОСОБА_1 в розмірі 58352,88 грн та вказана сума підлягає стягненню з Відповідача на підставі приписів статей 34, 35 Закону України »Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у зв`язку з поновленням вказаної особи на посаді відповідно до рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 у справі №260/527/20, яке набрало законної сили у встановленому порядку.

Заперечення (відзив) відповідача

Відповідачем у відзиві на позов позовні вимоги заперечуються з підстав невірного зазначення позивачем у позові періоду перебування особи на обліку та суб`єктного складу сторін у справі. Також, відповідач зазначає, що Хустська РДА не була роботодавцем ОСОБА_1 та не може відповідати, за дії вчиненні посадовими особами Міжгірської РДА.

Вказує, що при ліквідації ЦНАП-у в якому працювала ОСОБА_1 її було переведено до новоутвореного центру при Міжгірській селищній раді, у зв`язку з чим вважає Хустську РДА неналежним відповідачем по справі.

Також, звертає увагу, що на момент передачі основних засобів та інших матеріальних цінностей, прав, обов`язків та боргових зобов`язань Міжгірської РДА до Хустської РДА відповідно до Передавального акту, затвердженого розпорядженням голови обласної державної адміністрації №191 від 15.03.2021 року не були передані зобов`язання щодо компенсації центру зайнятості виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю, а відтак, вважає відсутніми зобов`язання між сторонами в спірних правовідносинах.

При цьому, сума виплаченої позивачем ОСОБА_1 допомоги по безробіттю відповідачем не оспорюється.

Відповідь на відзив.

Відповідь на відзив від позивача не надходила. В той же час, відповідно до додаткових пояснень №817-13 від 23.06.2022 року позивач зазначає, що ОСОБА_1 перебувала у статусі безробітної з 21.02.2020 по 04.11.2020, а рішення по даній особі переприймалися 25.01.2021 з метою зазначення точної дати поновлення на роботі, згідно наказу роботодавця № 34-к від 04.11.2020.

Вказує, що всі належні ОСОБА_1 суми допомоги по безробіттю було виплачено, а тому відповідальність за такі виплати у зв`язку з поновленням безробітної на роботі за рішенням суду згідно ч. 4 ст. 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробітгя» покладається на роботодавця.

Щодо строку для подання даного позову позивач пояснює, що згідно ч. 4 ст. 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

ОСОБА_1 працювала в Міжгірській районній державній адміністрації 3акарпатської області (надалі - Міжгірська РДА) на посаді адміністратора центру надання адміністративних послуг Міжгірської РДА з 03.02.2014, з якої вона була звільнена 31.01.2020 у зв`язку з реорганізацією та скороченням чисельності працівників відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, згідно із наказом начальника Міжгірської РДА від 30.01.2020 № 15-р.

З огляду на звернення ОСОБА_1 із заявами від 21.02.2020 про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю, наказом Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості від 21.02.2020 №НТ200221 їй надано статус безробітного, а відповідно до наказу від 28.02.2020 № НТ200228 ОСОБА_1 відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 22 та ч. 1 ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" призначено виплату допомоги по безробіттю.

Встановлено, що в період з 21.02.2020 по 04.11.2020 ОСОБА_1 перебувала в статусі безробітної та отримувала від позивача виплати по безробіттю, що підтверджується листом АТ «Ощадбанк» №46-09/1257/15322/2022 від 30.05.2022, платіжними дорученнями №63 від 24.03.2020, №61 від 15.04.2020, №36 від 15.05.2020, №21 від 15.05.2020, №38 від 03.06.2020, №95 19.06.2020, №115 від 01.07.2020, №104 від 13.07.2020, №129 від 15.07.2020, №124 від 05.08.2020, №142 від 26.08.2020, №110 від 03.09.2020, №103 від 23.09.2020, №109 від 05.10.2020, №84 від 23.10.2020, № 125 від 04.11.2020, № 101 від 10.02.2021 на загальну суму 58352,88 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 №260/527/20 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Міжгірської РДА та, зокрема, поновлено ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді адміністратора центру надання адміністративних послуг Міжгірської районної державної адміністрації з 01 лютого 2020 року, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Вказане рішення Закарпатського окружного адміністративного суду набрало законної сили у встановленому порядку.

Згідно з наказом № 34-к від 04.11.2020 Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області «Про поновлення ОСОБА_1 на посаді адміністратора центру надання адміністративних послуг райдержадміністрації» вказану особу поновлено на посаді з 01.02.2020.

Як свідчить витяг з наказів про прийняті рішення по особі ОСОБА_1 від 20.12.2021, відповідно до наказу Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості від 25.01.2021 № НТ210125 припинено виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 , а також її реєстрацію в центрі зайнятості як безробітної у зв`язку з поновленням на роботі на підставі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 №260/527/20.

Відповідно до наказу Міжгірської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості від 26.01.2021 № 7 постановлено вжити заходів щодо стягнення з Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області коштів, виплачених як допомога по безробіттю гр. ОСОБА_1 за весь період її перебування на обліку безробітних (з 21.02.2020 по 04.11.2020) в розмірі 58352,88 грн у зв`язку з поновленням її на посаді адміністратора центру надання адміністративних послуг Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області згідно з рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 року № 260/52720 та рішення Міжгірської РДА від 04.11.2020 року № 34-К.

Листом № 64-05 від 03.02.2021 Позивач звертався до Міжгірської районної державної адміністрації з вимогою добровільного повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 в розмірі 58352,88 грн

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.04.2021 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи Міжгірської районної державної адміністрації 3акарпатської області у зв`язку з її реорганізацією шляхом приєднання до Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області (Відповідача в справі), про що в Реєстрі здійснено запис №013000415.

Враховуючи викладене, з огляду на припинення Міжгірської РДА, як юридичної особи, Закарпатський обласний центр зайнятості звернувся до правонаступника реорганізованої Міжгірської РДА Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області (надалі Хустська РДА або Відповідач) з листом-вимогою повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 (копія листа № 1510-13 від 28.08.2021 долучена позивачем до позовної заяви).

Відповідно до листа від 16.09.2021 № 01-31/1507 Відповідачем відмовлено Позивачу в задоволенні його вимоги із зазначенням того, що Хустська РДА не є правонаступником ЦНАП при Міжгірській селищній раді, куди при реорганізації Міжгірської РДА було переведено ОСОБА_1 .

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини та беручи до уваги доводи та заперечення учасників даної справи, встановлення наявності підстав для покладення на Відповідача обов`язку компенсації виплаченої Позивачем ОСОБА_1 допомоги по безробіттю за час її реєстрації в центрі зайнятості як безробітної і є предметом судового дослідження у даній справі.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України Про зайнятість населення статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ч. 2 цієї ж статті статус безробітного надається зазначеним у ч. 1 ст. 43 особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У ч. 3 ст. 22 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття зазначено, що допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

У п. 2 ч. 1 ст.42 Закону України Про зайнятість населення передбачено, що зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та цього Закону.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття має право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Положеннями частини 4 статті 35 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття визначено, що саме судове рішення про поновлення на роботі може бути правовою підставою для утримання з працедавця суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному.

В Постанові Верховного Суду від 06.07.2018 у справі №921/220/17-г/16 визначено, що обов`язок роботодавця відшкодувати Фонду загальнообов`язкового державного страхування України на випадок безробіття вартість соціальних послуг, наданих безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає у тому випадку, якщо невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю потягло за собою незаконне звільнення з роботи застрахованої особи і саме через цю подію така особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Також, в п. 54 Постанови Верховного суду від 18.03.2021 № 917/462/20 вказано, що відповідно до ст. 34, 35 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття роботодавець - зобов`язаний відшкодувати Фонду суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 була незаконно звільнена Міжгірською РДА зі займаної посади адміністратора центру надання адміністративних послуг Міжгірської РДА, що встановлено рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 №260/527/20, яким, серед іншого, ОСОБА_1 поновлено на займаній посаді.

В період реєстрації в статусі безробітної, а саме: з 21.02.2020 по 04.11.2020 Позивачем виплачено ОСОБА_1 допомогу по безробіттю на загальну суму 58352,88 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжними дорученнями №63 від 24.03.2020, №61 від 15.04.2020, №36 від 15.05.2020, №21 від 15.05.2020, №38 від 03.06.2020, №95 19.06.2020, №115 від 01.07.2020, №104 від 13.07.2020, №129 від 15.07.2020, №124 від 05.08.2020, №142 від 26.08.2020, №110 від 03.09.2020, №103 від 23.09.2020, №109 від 05.10.2020, №84 від 23.10.2020, № 125 від 04.11.2020, № 101 від 10.02.2021, а відтак, в силу наведених вище норм чинного законодавства у роботодавця ОСОБА_1 (Міжгірської РДА) виник обов`язок відшкодувати Фонду загальнообов`язкового державного страхування України на випадок безробіття вартість соціальних послуг, наданих безробітному.

Згідно з постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 р. № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» в Закарпатській області України ліквідовано ряд районів, зокрема, Міжгірський район (п. 7 ч. 3 Постанови) та утворено Хустський район (з адміністративним центром у місті Хуст) у складі територій Білківської сільської, Вишківської селищної, Горінчівської сільської, Довжанської сільської, Драгівської сільської, Зарічанської сільської, Іршавської міської, Керецьківської сільської, Колочавської сільської, Міжгірської селищної, Пилипецької сільської, Синевирської сільської, Хустської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України (абз. 7 п. 7 ч. 1 Постанови).

Відповідно до абз. 3 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 р. № 1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» здійснено реорганізацію районних державних адміністрацій районів, ліквідованих згідно з постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 р. № 807-IX Про утворення та ліквідацію районів, шляхом приєднання до районних державних адміністрацій, розташованих в адміністративних центрах районів, утворених зазначеною постановою, згідно з додатком 1.

Додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій» визначено, що Міжгірська райдержадміністрація реорганізовується шляхом приєднання до Хустської райдержадміністрації.

Приписами ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обоє язки переходять до правонаступників.

Згідно з ч. 4 ст. 7-1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» порядок здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, визначаються Кабінетом Міністрів України з урахуванням Бюджетного кодексу України та Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням або реорганізацією райдержадміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, у зв`язку із зміною адміністративно- територіального устрою України визначає Порядок здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1321 (далі - Порядок).

У п. 8 Порядку зафіксовано, що перехід майна, майнових прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється, зокрема: у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з дня затвердження передавального акта комісії з реорганізації.

15 березня 2021 року розпорядженням Закарпатської обласної державної адміністрації затверджено передавальний акт Міжгірської районної державної адміністрації Закарпатської області () у зв`язку з її приєднанням до правонаступника Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області (), з огляду на що саме з 15.03.2021 відбувся перехід майна, усіх майнових прав та обов`язків Міжгірської РДА до Хустської РДА, в тому числі й зобов`язання Міжгірської РДА як роботодавця відшкодувати Закарпатському обласному центру зайнятості суму виплачених гр. ОСОБА_1 коштів допомоги по безробіттю, що є предметом розгляду в даній справі.

Означений факт універсального правонаступництва, який має місце при приєднанні однієї юридичної особи до іншої передбачає перехід від особи, яка приєднується до особи, до якої приєднується інша усіх належних першій прав обов`язків, майна тощо, а сама по собі відсутність в Передавальному акті повної інформації про зобов`язання такої юридичної особи та її кредиторів не слугує підставою припинення відповідних зобов`язань відповідно до Глави 50 ЦК України та, навпаки, може бути підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб правонаступників (ч. 4 ст. 107 ЦК України).

З огляду на наведене, невідповідними є аргументи Відповідача з посиланням на ту обставину, що Хустська РДА не була роботодавцем ОСОБА_1 та не може вважатися правонаступником у спірних правовідносинах.

Оцінюючи заперечення Відповідача в частині неналежності Хустської РДА як відповідача в справі з посиланням на ту обставину, що при ліквідації ЦНАП-у в якому працювала ОСОБА_1 її було переведено до новоутвореного центру при Міжгірській селищній раді, яка є окремою юридичною особою, суд зважає на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", до роботодавців, зокрема, належать: установи утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, та які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Як встановлено вище, саме Міжгірська РДА була роботодавцем ОСОБА_1 , яка допустила її незаконне звільнення з займаної посади, а відтак, зобов`язання виконати вимогу, передбачену ч. 1 ст. 34, ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" щодо відшкодування Позивачу допомоги по безробіттю покладено на Відповідача, як правонаступника такого роботодавця в спірних правовідносинах.

При цьому, подальше переведення ОСОБА_1 на інше місце роботи в Міжгірську селищну раду у зв`язку з ліквідацією ЦНАП-у Міжгірської РДА не має жодного правового значення для встановлення особи, відповідальної за компенсацію виплаченої центром зайнятості такому працівнику допомоги по безробіттю, позаяк законом встановлено обов`язок такої компенсації для роботодавця особи на час її незаконного звільнення, яким є Міжгірська РДА відповідно до встановлених судом обставин даній справі.

Заперечення Відповідача щодо неправильного зазначення Позивачем у позові періоду перебування ОСОБА_1 на обліку як безробітної спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та встановленими судом з цього приводу обставини та, загалом, не спростовують обов`язок роботодавця (його правонаступника) відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України унормовано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до задоволення в заявленому розмірі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача в справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області (90400, м. Хуст Закарпатської області, вул. Карпатської Січі, 21, ) на користь Закарпатського обласного центру зайнятості (88009, м. Ужгород, вул. Новака, 45, ) 58352,88 грн (п`ятдесят вісім тисяч триста п`ятдесят дві гривні 88 копійок) коштів виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1 та 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 коп.) у повернення сплаченого судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 01 серпня 2022 року.

Суддя Лучко Р.М.