У Х В А Л А

01 серпня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/497/22
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., перевіривши матеріали позовної заяви №59 від 25.07.2022

за позовом: Акціонерного товариства «Чернігівобленерго»,

вул. Гонча, буд. 40, м. Чернігів, 14000; e-mail: ;

до відповідача: Концерн «Військторгсервіс»,

вул. Тополева, 3А, м. Київ, 03049;

предмет спору: про стягнення 17000,67грн

ВСТАНОВИВ:

26.07.2022, надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до Концерну «Військторгсервіс» про стягнення 17000,67грн боргу за послуги з розподілу електричної енергії за листопад 2021 року, грудень 2021 року та травень 2022 року, надані на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №766 від 01.01.2019 (надалі - Договір), до якого споживач приєднався шляхом підписання заяви-приєднання.

Позов поданий до Господарського суду Чернігівської області з посиланням на частину 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) зокрема, з тих мотивів, що за заявою-приєднання до Договору місце надання послуг за об`єктами споживача, по яких здійснюється електрозабезпечення знаходяться в смт. Десна (Чернігівський р-н., Чернігівська обл.).

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд доходить висновку про наявність підстав для передачі справи до іншого суду за територіальною юрисдикцією (підсудністю), виходячи з наступного.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Відповідно до статті 1 ГПК України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, установлює порядок здійснення судочинства в господарських судах.

Виходячи зі змісту п.1 частини 1 статті 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів належать справи в спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Частинами 1 та 2 статті 27 ГПК України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Як зазначено позивачем у позовній заяві №59 місцезнаходження відповідача місто Київ. Наведене також підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованою судом, за якою Концерн «Військторгсервіс» () зареєстровано за адресою: вул. Молодогвардійська, буд. 28-А, м. Київ, 03151.

Статтею 29 ГПК України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

За частиною 1 статті 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 29 ГПК України позови в спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Тобто, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише в певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами в договорі. Місце виконання договору, в випадку його визначення в договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок його виконання саме в погодженому сторонами місці.

Виходячи з умов погоджених сторонами в заяві-приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №766, об`єкти споживача, за якими здійснюється електрозабезпечення знаходяться в смт. Десна (Чернігівський р-н., Чернігівська обл.).

Натомість, предметом розгляду в даній справі є стягнення коштів за спожиті послуги з розподілу електричної енергії. Тобто, між сторонами наявний спір щодо виконання саме грошового зобов`язання, що не пов`язаний з певним місцем його виконання, всупереч доводам позивача.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для застосування положення частини 5 статті 29 ГПК України та про необхідність визначення підсудності за загальними правилами.

За правилами, встановленими главою 2 Юрисдикція Розділу І ГПК України, юрисдикція справ визначається за предметними та суб`єктними ознаками та територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ.

Враховуючи, що позовна вимога про стягнення вартості послуг з розподілу спожитої електричної енергії на підставі договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №766 від 01.01.2019 не є такою, що може пред`являтись у тому числі за місцем виконання цього правочину (частина 5 статті 29 ГПК України), а також враховуючи те, що місцезнаходженням юридичної особи відповідача Концерну «Військторгсервіс», за даними ЄДРПОУ є місто Київ, вул. Молодогвардійська, 28-А, суд доходить висновку про наявність підстав для передачі матеріалів позовної заяви з додатками за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ГПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

За таких обставин, матеріали даної позовної заяви підлягають направленню за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва за місцезнаходженням відповідача в справі.

Керуючись п.1 частини 1 статті 20, статтями 27, 29, 31, 233-235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву №59 від 25.07.2022 Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» () до Концерну «Військторгсервіс» () про стягнення 17000,67грн направити за встановленою територіальною юрисдикцією (підсудністю), за місцезнаходженням відповідача, до Господарського суду міста Києва (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44В) не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку статті 256 ГПК України.

Ухвала складена та підписана 01.08.2022.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко