ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03 серпня 2022 року Справа № 903/353/22
Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Грачука В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №903/353/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Мартін Трейд, с. Великий Кучурів, Сторожинецького району, Чернівецької області

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Лесі Українки, с. Колодяжне, Ковельського району, Волинської області

про стягнення 111 109,41 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

30.05.2022 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява №2-25/05-22 від 25.05.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю Мартін Трейд до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Лесі Українки про стягнення 137413,59 грн., з них: 129836,76 грн. заборгованості за передану електричну енергію на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу №26/01-4 МТ від 26.01.2021, 6567,49 грн. пені, 1009,34 грн. процентів річних.

Ухвалою суду від 06.06.2022 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Мартін Трейд було залишено без руху; встановлено ТзОВ Мартін Трейд строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання Господарському суду Волинської області впродовж 5-ти днів з дня одержання цієї ухвали розрахунку суми заборгованості в розмірі 129 836,76 грн., заявленої до стягнення з відповідача.

27.06.2022 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та зменшення позовних вимог №24/06-22 від 24.06.2022.

Ухвалою суду від 04.07.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено на 03.08.2022 на 10:00 год.; постановлено заяву про зменшення позовних вимог від 24.06.2022 розглянути в судовому засіданні 03.08.2022; запропоновано сторонам подати суду: позивачу: будь-які додаткові докази в обґрунтування позовних вимог (у разі їх наявності); відповідачу: в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду.

У заяві №24/06-22 від 24.06.2022 представник позивача просить стягнути з відповідача 111109,41 грн., з них: 103532,58 грн. заборгованості за передану електричну енергію на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу №26/01-4МТ від 26.01.2021, 6567,49 грн. пені, 1009,34 грн. процентів річних. Зменшення позовних вимог обгрунтовує частковою оплатою відповідача.

01.08.2022 відповідач надіслав до суду лист №64 від 01.08.2022, в якому повідомляє про погашення заборгованості за передану електроенергію в розмірі 129836,76 грн.

03.08.2022 від представника позивача надійшла заява №03/08-22 від 03.08.2022, в якому представник позивача просить закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 103532,58 грн. на підставі п.2 ч. 1 ст. 231 ГПК України; стягнути з відповідача 6567,49 грн. пені, 1009,34 грн. процентів річних, 2481 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, 7000 грн. витрат на правову допомогу.

В судове засідання 03.08.2022 представники сторін не з`явилися. Факт належного повідомлення позивача та відповідача про судовий розгляд підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення суду №306, №314.

Щодо клопотання представника позивача про зменшення позовних вимог, яке міститься у заяві №24/06-22 від 24.06.2022.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки зменшення розміру позовних вимог це процесуальне право позивача, передбачене п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, яке представник позивача заявив до початку першого судового засідання (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження), суд прийняв заяву представника позивача про зменшення розміру позовних, а відтак має місце нова ціна позову 111109,41 грн., з якої й вирішується спір.

Щодо клопотання представника позивача №03/08-22 від 03.08.2022 про закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 103532,58 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на добровільне перерахування відповідачем суми коштів в розмірі 103532,58 грн. після звернення позивача з позовом до суду (згідно із відстеженням із сайту Укрпошти позовну заяву до господарського суду позивач надіслав 25.05.2022 ) провадження у справі про стягнення з відповідача 103532,58 грн. заборгованості за передану електричну енергію на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України слід закрити у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Сторонам роз`яснюється, що відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з огляду на наступне.

26.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Мартін Трейд як постачальником та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю імені Лесі Українки як споживачем було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №26/01-4-МТ.

Відповідно до п. 1.1. договору цей договір про постачання електричної енергії споживачу (надалі- договір) є договором, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (надалі споживач) постачальником електричної енергії (надалі- постачальник).

Згідно із п. 2.1. договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

За змістом п. 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.5. договору).

Пунктом 9.1. договору узгоджено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Згідно із п. 5.8. договору, якщо споживач не здійснив оплату за цим договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ.

У разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.

Комерційною пропозицією визначено, що у разі порушення споживачем термінів оплати, встановлених сторонами, постачальник має право нарахувати споживачеві пеню за кожен день простроченого платежу, враховуючи день фактичної оплати, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу.

У відповідності з додатком № 2 до договору Комерційна пропозиція остаточний розрахунок за електроенергію, спожиту в розрахунковому місяці, здійснюється до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем.

Пунктом 6.2. договору передбачено обов`язок споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

У відповідності до п. 5.11 договору порядок звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії на певну дату чи протягом відповідного періоду визначається відповідно до комерційної пропозиції, обраної споживачем.

Комерційна пропозиція, яка є додатком №2 до цього договору (а.с.13-14), має містити наступну інформацію:

1) ціну (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи);

2) спосіб оплати (необхідно обрати лише один з варіантів: попередня оплата, по факту, плановий платіж);

3) термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати;

4) визначення способу оплати послуг з розподілу;

5) розмір пені за порушення строку оплати або штраф;

6) розмір компенсації споживачу за недодержання постачальником якості надання комерційних послуг;

7) розмір штрафу за дострокове розірвання договору у випадках, не передбачених умовами договору;

8) термін дії договору та умови пролонгації;

9) дата та підпис споживача;

10) можливість надання пільг, субсидій.

Після прийняття споживачем комерційних пропозицій постачальника внесення змін до них можливе лише за згодою сторін або в порядку, встановленому чинним законодавством.

Заявою до договору постачання електричної енергії споживачу (додаток № 1 до договору, а.с.12) погоджено здійснення постачання електричної енергії за наступними точками комерційного обліку відповідача:

- 62Z693;

- 62Z284.

На виконання умов договору позивач за період з лютого 2021 по квітень 2022 передав відповідачу електричну енергію на загальну суму 4311898,62 грн., що підтверджується копіями актів здачі-приймання виконаних робіт (товарної продукції) (а.с.16-36).

Акти здачі-приймання виконаних робіт (товарної продукції) було підписано сторонами за допомогою електронного цифрового підпису сторін.

Позивач направляв відповідачу претензію №27/04-1 від 27.04.2022 на суму 330544,30 грн. з вимогою щодо сплати боргу в розмірі 322967,47 грн. та штрафних санкцій 7576,83 грн.

Зазначена претензія була направлена відповідачу електронним листом 27.04.2022, що підтверджується паперовою копією відповідного електронного доказу (а.с.46).

Відповідач отриману електричну енергію оплатив у повному обсязі, але з порушенням строків, передбачених додатком № 2 до договору Комерційна пропозиція.

Щодо стягнення з відповідача пені та процентів річних.

Відповідно до п. 5.8. договору у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору.

Додатком № 2 до договору Комерційна пропозиція передбачено, що у разі порушення споживачем термінів оплати, встановлених сторонами, постачальник має право нарахувати споживачеві пеню за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу.

На підставі п.5.8. договору, додатку № 2 до договору Комерційна пропозиція позивач за порушення відповідачем строків виконання зобов`язання з оплати нарахував пеню в розмірі 6567,49 грн. за період з 11.01.2022 по 22.04.2022 та на підставі ст. 625 ЦК України - 1009,345 грн. процентів річних за цей же період.

Підпунктом 4.17 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312 передбачено, що за несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором

У відповідності до п.п. 2, 4 пункту 5.5.5. Правил споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію припинити власне електроспоживання відповідно до умов договору; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання (п. 1 ст. 549 ЦК України). Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Як визначено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з приписами ст. 216-218 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтями 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана норма є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Розрахунки пені та процентів річних, виконані позивачем, є арифметично правильними та відповідають вимогам чинного законодавства.

Зважаючи на порушення відповідачем строків виконання зобов`язання з оплати переданої йому електричної енергії, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 6567,49 грн. пені за період з 11.01.2022 по 22.04.2022, 1009,34 грн. процентів річних за цей же період.

Щодо витрат на правову допомогу.

У позовній заяві, заяві №03/08-22 від 03.08.2022 позивач просить стягнути з відповідача на його користь 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до статті 26 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність).

Згідно зі статтею 30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, при визначенні суми відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Окрім цього, суд має також враховувати: складність справи та складність виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Факт надання позивачу професійної правничої допомоги під час розгляду справи підтверджується наданими представником позивача, доказами:

- договором №154/22 про надання правової допомоги від 10.05.2022;

- копією платіжного доручення №3891 від 24.05.2022.

Надання правової допомоги за договором №154/22 від 10.05.2022 саме адвокатом підтверджується копією Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4704 від 25.10.2011, Витягом з Єдиного реєстру адвокатів України від 02.07.2019, Ордером на надання правової допомоги серії АА №1211512 від 20.05.2022 (а.с.50-52).

Договір №154/22 про надання правової допомоги від 10.05.2022 укладено між адвокатом Поліщуком Павлом Ярославовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мартін Трейд» (надалі клієнт) (а.с.47-48 ).

Відповідно до п.п.1.1.-1.2. цього договору адвокат зобов`язується надавати клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в господарській справі щодо стягнення заборгованості з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Лесі Українки на користь клієнта за договором про постачання електричної енергії споживачу № 26/01-4-МТ від 26.01.2021 (надалі справа).

Правова допомога полягає в:

- зборі та правовому аналізі інформації, документів та матеріалів, що стосуються справи клієнта;

- проведенні розрахунків до позовної заяви по справі клієнта;

- складанні, підписанні та подачі від імені клієнта необхідних процесуальних документів, клопотань, скарг, претензій та позовних заяв тощо;

- виконанні окремих доручень клієнта, що стосуються справ;

- представництві клієнта в Господарському суді з усіх питань, що стосуються ведення його справи.

Згідно із п.3.1 договору, за надання правової допомога клієнт оплачує адвокату гонорар (винагороду). Розмір гонорару (винагороди) встановлюється в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень з розрахунку 2 000 (дві тисячі) гривень за одну годину роботи адвоката.

Відповідно до п. 3.2. договору розмір гонорару складається з наступних сум:

1. Збір, перевірка, належне засвідчення копій письмових та електронних доказів по справі клієнта 1 год.=2000,00 грн.

2. Підготовка позовної заяви, направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, подача позовної заяви до господарського суду 1,5 год. = 3000,00 грн.

3. Здійснення розрахунків до позовної заяви 1 год. = 2000,00 грн.

Всього 7000,00 грн.

Як вбачається з копії платіжного доручення №3891 від 24.05.2022 позивач перерахував адвокату Поліщуку П.Я. 7000,00 грн. за правову допомогу адвоката згідно з договором №154/22 від 10.05.2022.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц).

Надані докази в їх сукупності підтверджують надання відповідачу його адвокатом послуг професійної правничої допомоги при розгляді цієї справи у заявленому обсязі на загальну суму 7000 грн.

Частиною 5 ст.126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання заявником вимог частини 4 вказаної статті щодо співмірності розміру заявлених до відшкодування витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням сторони. Суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказана правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Відповідач у справі - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю імені Лесі Українки клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не подавав.

Оскільки витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., документально підтверджені, обґрунтовані, їх слід покласти на відповідача.

З відповідача на користь позивача на підставі ст.129 ГПК України слід також стягнути витрати позивача в розмірі 2481 грн., пов`язані з оплатою судового збору.

Оскільки заборгованість за спожиту електроенергію відповідач перерахував після звернення позивача з позовною заявою до господарського суду судові витрати по справі на підставі ч. 9 ст. 126 ГПК України слід покласти на відповідача повністю, незважаючи на зменшення позивачем розміру позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Лесі Українки (45061, Волинська область, Ковельський район, село Колодяжне, вул. Л. Українки, 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Мартін Трейд (вул.Головна, будинок 76, корпус М, село Великий Кучурів, Сторожинецький район, Чернівецька область, 59052, )

- 6567 грн. 49 коп. пені,

- 1009 грн. 34 коп. процентів річних,

- 2481 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору,

- 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Провадження у справі в частині стягнення 103532 грн. 58 коп. заборгованості за передану електричну енергію закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано: 05.08.2022.

Суддя І. О. Якушева