РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.08.2022справа №910/4532/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 910/4532/22

за позовом державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська 3, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» (м. Кузнецовськ (м. Вараш), Рівненська обл., 34403; ідентифікаційний код 05425046)

до Державного агентства резерву України (вул. Пушкінська, 28, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код 37472392)

про стягнення 26 121,58 грн,

без виклику представників сторін.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - Компанія) в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» (далі - Підрозділ) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного агентства резерву України (далі - Агентство): 26 089,41 грн основного боргу, що утворився у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву від 23.08.2013 №050/15 (далі - Договір), 32,17 грн 3% річних, а всього 26 121,58 грн.

Позов мотивовано тим, що:

- Компанією в особі Підрозділу (зберігач) та Агентством укладено Договір, за умовами якого Агентство передає, а зберігач бере на відповідальне зберігання цінності згідно з специфікацією (затвердженою номенклатурою) у кількості та за вартістю згідно з актом форми №1 мр.;

- кошторис витрат на зберігання матеріальних цінностей державного (мобілізаційного) резерву на складах та у резервуарах відповідального зберігача в 2021 році погоджений позивачем та відповідачем;

- зберігачем надсилалися Агентству щоквартальні звіти про витрати за зберігання та акти на відшкодування витрат за зберігання матеріальних цінностей встановленого зразку, підписані відповідачем та належним чином оформлені з дотриманням вимог Порядку відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов`язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2002 №532 (далі - Порядок), а саме листами: від 13.04.2021 №6788/013 - І квартал (в сумі 6 887,71 грн), від 14.07.2021 №12361/013 - II квартал (в сумі 6 797,36 грн), від 18.10.2021 № 18125/013 - III квартал ( в сумі 6 169,90 грн), від 17.01.2022 №838/013 - IV квартал у сумі 6 234,44 грн); проте вказані звіти та акти залишилися відповідачем без реагування;

- загальна сума витрат, яку зберігач поніс у 2021 році за зберігання матеріальних цінностей державного (мобілізаційного) резерву на складах та у резервуарах, становить 26 089,41 грн;

- 06.05.2022 позивач надіслав відповідачу вимогу про сплату боргу, яка Агентством отримана 16.05.2022; Компанія в особі Підрозділу 31.05.2022 отримала лист від відповідача, в якому останній не погоджується з заявленими грошовими вимогами і вважає претензію такою, що не підлягає задоволенню;

- у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору позивачем нараховано 32,17 грн 3% річних.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; зобов`язано:

- позивача протягом п`яти днів:

Ч з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду оригінали всіх документів, доданих до позовної заяви, що стосуються предмету спору (для огляду);

Ч з дня отримання від відповідача відзиву на позовну заяву подати до суду відповідь на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та докази надіслання вказаних документів відповідачу;

- відповідача протягом:

Ч п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду: відзив на позов в порядку статті 165 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та докази надіслання відзиву і доданих до нього документів позивачу; документи, що підтверджують повноваження представників (накази, довіреності, тощо), - оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи;

Ч п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив в порядку статті 167 ГПК України з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та докази надіслання зазначених документів позивачу.

Вказану ухвалу було надіслано сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, зичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується відмітками канцелярії суду на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень за адресами місцезнаходження сторін.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

Частинами восьмою і дев`ятою статті 165 ГПК України передбачено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Разом з тим, відповідач у строк, встановлений ГПК України, не подав суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Позивачем 04.07.2022 подано суду для огляду оригінали документів, копії яких додано до позовної заяви.

Судом оглянуто такі оригінали документів, встановлено відповідність наявних в матеріалах справи копій поданим оригіналам та листом від 06.07.2022 повернуто оригінали позивачу.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

23.08.2013 Компанією в особі Підрозділу (зберігач) та Агентством (Держрезерв) укладено Договір, за умовами якого:

- зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву здійснюється на складських приміщеннях, майданчиках, холодильних камерах, резервуарах, підземних сховищах зберігача (пункт 1.1 Договору);

- Держрезерв передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання цінності згідно з специфікацією (затвердженою номенклатурою) у кількості та за вартістю відповідно до акта форми №1мр; передбачені Договором форми актів затверджуються Агентством (пункт 1.2 Договору);

- вартість зберігання цінностей визначається згідно з Порядком (пункт 4.1 Договору);

- відшкодування витрат (з урахуванням податку на додану вартість) із зберігання цінностей здійснюється за узгодженням Агентства і зберігача відповідно до поданих документів (узгодженого з Агентством кошторису витрат, затвердженими Агентом актом виконаних робіт із зберігання матеріальних цінностей мобрезерву та наданими до нього копіями документів, що підтверджують фактичні витрати, акта звірки заборгованості згідно з Договором, податкової накладної на момент сплати); у разі, коли Агентство визначає за можливе, відрахування суми витрат проводиться частинами протягом поточного року (пункт 4.2 Договору);

- оплата робіт із закладення (поставки) цінностей до мобілізаційного резерву проводиться після отримання та погодження Агентством акта встановленої форми на основі попередньо укладеного договору закладення (поставки) цінностей мобілізаційного резерву (пункт 4.3 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами, умови Договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.01.2013, і діє протягом усього терміну зберігання цінностей (до повного виконання нарядів Агентства на відпуск матеріальних цінностей) (пункт 7.3 Договору).

Згідно з кошторисом витрат на зберігання матеріальних цінностей державного (мобілізаційного) резерву на складах та у резервуарах відповідального зберігання Підрозділу у 2021 році загальна площа складів складає 4 436,4 кв.м.; фактична площа, на якій зберігаються матеріальні цінності державного (мобілізаційного резерву) складає 5,6 кв.м.; загальний об`єм резерву складає 2 420,05 куб.м.; фактичний об`єм резерву в якому зберігаються матеріальні цінності державного (мобілізаційного резерву) складає 21,5 куб.м.; всього витрат разом з ПДВ 34 393,32 грн.

Зберігачем надсилалися Агентству щоквартальні звіти про витрати за зберігання та акти на відшкодування витрат за зберігання матеріальних цінностей встановленого зразку, підписані відповідачем та належним чином оформлені з дотриманням вимог Порядку, а саме листами: від 13.04.2021 №6788/013 - І квартал (в сумі 6 887,71 грн), від 14.07.2021 №12361/013 - II квартал (в сумі 6 797,36 грн), від 18.10.2021 № 18125/013 - III квартал ( в сумі 6 169,90 грн), від 17.01.2022 №838/013 - IV квартал у сумі 6 234,44 грн); проте вказані звіти та акти залишилися відповідачем без реагування.

Загальна сума витрат, яку зберігач поніс у 2021 році за зберігання матеріальних цінностей державного (мобілізаційного) резерву на складах та у резервуарах, становить 26 089,41 грн.

Позивач вимогою від 06.05.2022 №6384/001-юр просив відповідача відшкодувати витрати у сумі 26 089,41 грн.

Агентство листом без номера і дати повідомило позивача про те, що бюджетний період становить 1 рік, тому проведення розрахунків за попередні роки в добровільному порядку неможливе.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Згідно з частиною першою статті 936 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до частини третьої статті 946 ЦК України якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання.

Частинами першою, четвертою і п`ятою статті 11 Закону України «Про державний матеріальний резерв» передбачено, що запаси матеріальних цінностей державного резерву розміщуються на підприємствах, в установах і організаціях, спеціально призначених для зберігання матеріальних цінностей державного резерву. Розміщення і будівництво на території України підприємств, установ, організацій та інших об`єктів системи державного резерву здійснюються в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підприємства, установи і організації всіх форм власності, яким встановлені мобілізаційні та інші спеціальні завдання, зобов`язані забезпечити розміщення, зберігання, своєчасне освіження, заміну, а також відпуск матеріальних цінностей із державного резерву згідно з зазначеними завданнями власними силами.

Відшкодування витрат підприємствам, установам і організаціям, що виконують відповідальне зберігання, оплата тарифу за перевезення вантажів, спеціальної тари, упаковки, послуг постачальницько-збутових організацій за поставку і реалізацію матеріальних цінностей державного резерву провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 Порядку сума витрат, що підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням вимог цього Порядку на кожен рік і сплачується пропорційними частками за узгодженням між Держрезервом та відповідальним зберігачем.

Відповідно до пункту 7 Порядку відшкодування витрат, пов`язаних із зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, здійснюється виключно на підставі договору, укладеного між Держрезервом та відповідальним зберігачем за формою згідно з додатком 1, за рахунок асигнувань державного бюджету та інших джерел, визначених законодавством.

Абзацами другим і третім пункту 5 Порядку передбачено, що залежно від номенклатури, асортименту та особливостей технології зберігання передбачаються можливі додаткові витрати, пов`язані з обслуговуванням матеріальних цінностей державного резерву, зокрема витрати на консервацію, переміщення, перефарбування тощо.

Розмір додаткових витрат визначається у кожному разі окремо за узгодженням між Держрезервом та відповідальним зберігачем на підставі обґрунтованих фактичних витрат відповідального зберігача.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

ВИСНОВКИ

Отже, факт наявності у відповідача заборгованості за Договором є належним чином доведеним, документально підтвердженим та відповідачем не спростованим.

Враховуючи, що Договором не встановлено строк оплати зберігання, позивач звернувся до відповідача із вимогою від 06.05.2022 №6384/001-юр щодо сплати 26 089,41 грн, яку отримано Агентством 16.05.2022, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача.

Тобто відповідач мав відшкодувати витрати із зберігання цінностей у сумі 26 089,41 грн до 23.05.2022 включно, однак відшкодування не здійснив.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення з Агентства 26 089,41 грн витрат із зберігання цінностей за 2021 рік є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім наведеної суми витрат позивач просить стягнути з відповідача 32,17 грн 3% річних, нарахованих за період з 24.05.2022 по 07.06.2022.

Судом перевірено розрахунок суми 3% річних і період її нарахування та встановлено, що він правильний.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 32,17 грн 3% річних.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 247-252 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська 3, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» (м. Кузнецовськ (м. Вараш), Рівненська обл., 34403; ідентифікаційний код 05425046) до Державного агентства резерву України (вул. Пушкінська, 28, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код 37472392) про стягнення 26 121,58 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного агентства резерву України (вул. Пушкінська, 28, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код 37472392) на користь державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська 3, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» (м. Кузнецовськ (м. Вараш), Рівненська обл., 34403; ідентифікаційний код 05425046): 26 089 (двадцять шість тисяч вісімдесят дев`ять) грн 41 коп. витрат із зберігання цінностей за 2021 рік; 32 (тридцять дві) грн 17 коп. 3% річних і 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.08.2022.

Суддя Оксана Марченко