ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2022 р. Справа№ 925/311/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Ткаченка Б.О.

Алданової С.О.

секретар судового засідання: Вайнер Є.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились;

від третьої особи на стороні позивача: не з`явились;

від третьої особи на стороні відповідача: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек Черкаси"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.04.2022

у справі №925/311/22 (суддя Гладун А.І.)

за позовом Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек Черкаси"

Приватного підприємства "Регіон Черкаси ЛТД"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Черкаська міська рада,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державний реєстратор Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Гриценко Марія Олександрівна

про визнання недійсним акту приймання - передачі нерухомого майна від 21.07.2021, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, відновлення становища, яке існувала до порушення, шляхом визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.04.2022 заяву Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на нерухоме майно - нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: м. Черкаси, Станційний проїзд 4/1, складові частини нерухомого майна: побутові приміщення літ. А-4, загальна площа 1002,5 кв.м; пічне відділення, а, а(2); склад керамзиту, а(3), а(5); трансформаторна підстанція, Д-1, загальна площа 271,1 кв.м; механічна майстерня, Д-II загальна площа 117,7 кв.м; цегляний склад, Є-1 загальна площа 70,5 кв.м; лабораторія та прохідна, Ж-1, ж, загальна площа 25,5 кв.м; утилізаційна котельня з прибудовою, К-4, К-1, загальна площа 461,4 кв.м; сушильне відділення, к(2), станція, О; вагова, С; каналізаційна насосна станція, Т; мазутонасосна, Ю; відкрита платформа, I., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 та належать на праві власності Приватному підприємству "РЕГІОН ЧЕРКАСИ ЛТД" (ідентифікаційний код 44255838, адреса місцезнаходження: вул. Смілянська, 118, офіс 210, м. Черкаси, 18008), номер запису про право власності/довірчої власності 43182767.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про існування реальної загрози ефективному захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів заявника у разі задоволення позову, без вжиття заходів забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення позову й подальші ймовірні дії відповідачів з відчуження майна унеможливлять виконання рішення господарського суду та ефективний захист порушеного права позивача без нових звернень до суду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротек Черкаси" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.04.2022 та ухвалити нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права.

Апелянт зазначає, що позивач, як орган державної виконавчої служби, вийшов за межі наданих повноважень, оскільки Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» не передбачено повноважень органу державної виконавчої служби звертатись до суду із позовом під час примусового виконання, в тому числі в своїх інтересах чи інтересах третіх осіб.

Скаржник стверджує, що суд невірно застосував ч. 2 ст. 136 ГПК України, оскільки рішення суду у даній справі не підлягатиме примусовому виконанню.

Апелянт вказує, що в позові оспорюється акт приймання-передачі нерухомого майна, який не є правочином у зв`язку з чим, на нього не поширюються положення щодо фраудаторного правочину.

Скаржник звертає увагу, що суд не з`ясував, у чому саме полягають ознаки фраудаторного правочину у діях відповідачів.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції у своєму відзиві, наданому до суду 27.06.2022, зазначає, що ухвала суду прийнята при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм процесуального права, без її порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає та ухвалу слід залишити без змін. Крім того, позивач зазначає, що є суб`єктом який входить до системи органів примусового виконання рішень, що діє від імені держави та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень та одночасно з цим є юридичною особою, а відтак наділений правом на звернення за судовим захистом задля забезпечення виконання рішення суду.

Позивач вказує, що акт приймання-передачі майна є правочином, який підтверджує волевиявлення сторін, має юридичні наслідки (набуття та припинення права власності на корпоративні права). Двосторонній акт у цих правовідносинах свідчить про погоджену дію шляхом волевиявлення обох сторін двостороннього правочину на набуття певних цивільних прав та обов`язків. Отже, оскарження правочину, оформленого актом (у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України) є належним способом захисту цивільних прав та обов`язків в розумінні статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек Черкаси" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Майданевича А.Г., суддів Ткаченка Б.О., Гаврилюка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2022 витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/311/22 та відкладено розгляд питання з рухом апеляційної скарги до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №925/311/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2022 залишено без руху апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек Черкаси" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.04.2022 у справі №925/311/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек Черкаси" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.04.2022 у справі №925/311/22 та справу призначено до розгляду на 27.07.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2022 прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек Черкаси" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.04.2022 у справі №925/311/22 у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: головуючий суддя - Майданевич А.Г., судді, Ткаченко Б.О., Алданова С.О.

Явка представників сторін

27.07.2022 через електронний суд Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі представника.

Відповідач та треті особи в судове засідання, призначене на 27.07.2022, не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

У відповідності до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади; характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Колегія суддів зазначає, що явка учасників судового процесу в судове засідання не визнавалась обов`язковою.

За таких обставин, з урахуванням задач господарських судів, приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, судова колегія вважає за можливе розглянути дану справу в строк, який є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмежено відповідальністю "Агротек Черкаси" та Приватного підприємства "Регіон Черкаси ЛТД", в якому просив:

1) визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна від 21.07.2021, який був складений на виконання рішення №3 загальних зборів засновників (учасників) "Агротек Черкаси" від 21.07.2021 щодо передачі нерухомою майна а саме: нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: м. Черкаси, Станційний проїзд 4/1, складові частини об`єкта нерухомого майна: побутові приміщення літ. А-4, загальна площа 1002,5 кв. м.; пічне відділення, а', а(2); склад керамзиту, а(3), а(5): трансформаторна підстанція, Д-1, загальна площа 271,1 кв. м; механічна майстерня, Д-ІІ загальна площа 117,7 кв. м; цегляний склад, Є-1 загальна площа 70,5 кв. м; лабораторія та прохідна, Ж-1, ж, загальна площа 25,5 кв. м; утилізаційна котельня з прибудовою, К-4, К-І, загальна площа 461,4 кв. м; сушильне відділення, к (2), станція, О; вагова, С; каналізаційна насосна станція. Т; мазутонасосна, Ю; відкрита платформа, І (реєстраційний номер 01) до статутного капіталу ПП "Регіон Черкаси ЛТД" та рішення №2 засновників останнього, про прийняття відповідного нерухомого майна від 15.06.2021;

2) скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: м. Черкаси, Станційний проїзд 4/1, складові частини об`єкта нерухомого майна: побутові приміщення літ, А-4, загальна площа 1002,5 кв. м; пічне відділення, а , а(2); склад керамзиту, а(3), а(5); трансформаторна підстанція, Д-1, загальна площа 271,1 кв. м; механічна майстерня, Д-II загальна площа 117,7 кв. м; цегляний склад Є-1 загальна площа 70,5 кв. м; лабораторія та прохідна, Ж-1, ж, загальна площа 25,5 кв. м; утилізаційна котельня з прибудовою, К-4, К-І, загальна площа 461,4 кв. м; сушильне відділення, к (2), станція, О; вагова, С; каналізаційна насосна станція. Т; мазутонасосна, Ю; відкрита платформа, І, що було зареєстровано за ПП "Регіон Черкаси ЛТД". Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 59497657 від 27.07.2021, що прийнято на підставі акту приймання-передачі від 21.07.2021;

3) відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом визнання права власності на нерухоме майно, а саме: нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: м. Черкаси, Станційний проїзд 4/1, складові частини об`єкта нерухомого майна: побутові приміщення літ. А-4, загальна площа 1002,5 кв. м; пічне відділення, а', а(2); склад керамзиту, а(3), а(5); трансформаторна підстанція, Д-1, загальна площа 271,1 кв. м; механічна майстерня, Д-ІІ загальна площа 117,7 кв. м; цегляний склад, Є-1 загальна площа 70,5 кв. м; лабораторія та прохідна, Ж-1, ж, загальна площа 25,5 кв. м; утилізаційна котельня з прибудовою, К-4, К-1, загальна площа 461,4 кв. м; сушильне відділення, к (2), станція, О; вагова, С; каналізаційна насосна станція. Т: мазутонасосна, Ю; відкрита платформа, І (реєстраційний номер 01) за ТОВ "Агротек Черкаси".

Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: м. Черкаси, Станційний проїзд 4/1, складові частини нерухомого майна: побутові приміщення літ. А-4, загальна площа 1002,5 кв.м, пічне відділення, а, а(2); склад керамзиту, а(3), а(5); трансформаторна підстанція, Д-1, загальна площа 271,1 кв.м; механічна майстерня, Д-II загальна площа 117,7 кв.м; цегляний склад, Є-1 загальна площа 70,5 кв.м; лабораторія та прохідна, Ж-1, ж, загальна площа 25,5 кв.м; утилізаційна котельня з прибудовою, К-4, К-1, загальна площа 461,4 кв.м; сушильне відділення, к(2), станція, О; вагова, С; каналізаційна насосна станція, Т; мазутонасосна, Ю; відкрита платформа, I.

В обґрунтування заяви позивач вказав, що під час виконавчого провадження 21.07.2021 боржник ТОВ "Агротек Черкаси" відчужив об`єкт нерухомого майна на користь ПП "Регіон Черкаси ЛТД". Підставою для переходу права власності від боржника ТОВ "Агротек Черкаси" до ПП "Регіон Черкаси ЛТД" став акт від 21.07.2021 приймання-передачі до статутного капіталу ПП "Регіон Черкаси ЛТД" нерухомого майна, який був складений на виконання рішення загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Агротек Черкаси" від 21.07.2021 про передачу нерухомого майна до статутного капіталу ПП "Регіон Черкаси ЛТД" та рішення засновників ПП "Регіон Черкаси ЛТД" від 15.06.2021. Тобто, відчуження майна шляхом внесення майна до статутного капіталу ПП "Регіон Черкаси ЛТД" відбулось у період примусового виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 09.09.2020 у справі №925/102/20 про стягнення з боржника боргу на користь стягувачів Черкаської міської ради та Черкаської обласної прокуратури, а також виконання на користь держави стягнутої суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Заявник зазначив, що враховуючи спосіб відчуження, який був використаний відповідачами та можливість його повторення, ПП "Регіон Черкаси ЛТД", як власник спірних об`єктів нерухомості, за відсутності перешкод у вигляді арешту об`єкта нерухомого майна є ймовірність подальшого відчуження відповідачем-2 нерухомого майна невизначеному колу осіб з метою ускладнення поновлення порушених прав позивача, що утруднить виконання рішення господарського суду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18.

Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, у тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України); забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (п. 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Вказана правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18.

З урахуванням того, що предметом спору є немайнові вимоги, згідно з правовими висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, які повинні судом враховуватись в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України, суд має дослідити, чи може невжиття заявленого заходу забезпечення позову істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.09.2020 у справі №925/102/20 стягнуто з ТОВ "Агротек Черкаси" на користь Черкаської міської ради безпідставно збережені кошти у сумі 417394,49 грн та судовий збір у розмірі 6260,92 грн на користь Черкаської обласної прокуратури. 25.01.2021 на виконання вказаного судового рішення видано судові накази. 04.06.2021 державний виконавець відкрив виконавче провадження № 65678201 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області про стягнення з ТОВ "Агротек Черкаси" на користь Черкаської обласної прокуратури судового збору у сумі 6260,92 грн та виніс постанову від 04.06.2021 про стягнення виконавчого збору в сумі 626,09 грн і постанову від 04.06.2021 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 207,30 грн. 07.06.2021 державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника, згідно з якої наклав арешт на все рухоме та на все нерухоме майно боржника, в межах суми звернення стягнення з урахування виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчою провадження, штрафів. 22.06.2021 державний виконавець відкрив виконавче провадження №65841403 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області про стягнення з ТОВ "Агротек Черкаси" на користь Черкаської міської ради безпідставно збережених коштів у сумі 417394,49 грн. 22.06.2021 державний виконавець виніс постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 41739,45 грн та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 207,30 грн. 23.12.2021 державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження". Під час виконавчого провадження 21.07.2021 боржник ТОВ "Агротек Черкаси", відчужив об`єкт нерухомого майна на користь ПП "Регіон Черкаси ЛТД". 22.07.2021 державний реєстратор Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради здійснив державну реєстрацію переходу права власності на об`єкт нерухомого майна, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Підставою для переходу права власності від боржника ТОВ "Агротек Черкаси" до ПП "Регіон Черкаси ЛТД" став акт від 21.07.2021 приймання-передачі до статутного капіталу ПП "Регіон Черкаси ЛТД" нерухомого майна, який був складений на виконання рішення загальних зборів засновників (учасників) ТОВ "Агротек Черкаси" від 21.07.2021 про передачу нерухомого майна до статутного капіталу ПП "Регіон Черкаси ЛТД" та рішення засновників ПП "Регіон Черкаси ЛТД" від 15.06.2021.

Заявник зазначив, що відчуження майна шляхом внесення майна до статутного капіталу ПП "Регіон Черкаси ЛТД" відбулось у період примусового виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 09.09.2020 у справі №925/102/20 про стягнення з боржника боргу на користь стягувачів Черкаської міської ради та Черкаської обласної прокуратури, а також виконання на користь держави стягнутої суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. На думку заявника, є ймовірність подальшого відчуження відповідачем-2 нерухомого майна невизначеному колу осіб з метою ускладнення поновлення порушених прав позивача, що утруднить виконання рішення господарського суду.

Як встановив суд першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, предметом позову у справі є правомірність відчуження ТОВ "Агротек Черкаси" (відповідач-1) на користь ПП "Регіон Черкаси ЛТД" (відповідач-2) нерухомого майна під час здійснення позивачем виконавчих дій у виконавчому провадженні, боржником у якому є ТОВ "Агротек Черкаси".

Змістом позову є вимоги про визнання недійсним акту приймання передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 21.07.2021, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, відновлення становища, яке існувало до порушення, шляхом визнання права власності на нерухоме майно - що розташоване за адресою: м. Черкаси, Станційний проїзд 4/1.

Підставою позову є обставини, які на думку позивача вказують на вчинення відповідачами фраудаторного правочину, тобто правочину, вчиненого з метою ухилення від виконання рішення суду та сплати боргу.

Метою забезпечення позову, за змістом заяви, є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. На думку заявника, мету забезпечення позову може бути досягнуто накладенням арешту на майно, правомірність відчуження якого оспорюється позивачем (заявником).

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, державна реєстрація права власності на спірне майно за ПП "Регіон Черкаси ЛТД" дає право підприємству вільно ним розпоряджатись, у тому числі, відчужувати його.

Відтак, враховуючи предмет та підстави позову, зміст позовних вимог, а також мету забезпечення позову колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розгляд справи пов`язаний із доведенням правомірності відчуження нерухомого майна та повторне відчуження майна, що є предметом спору, під час розгляду справи, унеможливить виконання рішення суду про відновлення становища, що існувало до укладення оспорюваного акту приймання-передачі майна до статутного капіталу, у випадку задоволення позову. У свою чергу, поновлення порушеного чи оспорюваного права позивача, у випадку відчуження майна під час розгляду справи, буде неможливим без нових звернень до суду.

При цьому, виходячи зі змісту спірних правовідносин, вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладання арешту на спірне майно є лише збереження існуючого становища до розгляду цієї справи по суті.

Суд зазначає, що накладення арешту на спірне майно у цій справі має логічний зв`язок з предметом позовних вимог, що заявлені, і такий захід може забезпечити ефективний захист прав або інтересів позивача в разі ухвалення рішення про задоволення позову.

Отже, заявник належним чином довів наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу забезпечення позову та зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову (арешт майна) і предметом позовних вимог (оспорювання правомірності відчуження майна), відповідністю та співмірністю вжитих заходів забезпечення позову з предметом позову.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про існування реальної загрози ефективному захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів заявника у разі задоволення позову, без вжиття заходів забезпечення позову, в той час, як невжиття заходів забезпечення позову й подальші ймовірні дії відповідачів з відчуження майна унеможливлять виконання рішення господарського суду та ефективний захист порушеного права позивача без нових звернень до суду. Вказані заходи забезпечення позову є співмірними із предметом позовних вимог та запропоновані заходи не призведуть до порушення майнових прав відповідачів.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що позивач, як орган державної виконавчої служби, вийшов за межі наданих повноважень, оскільки Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» не передбачено повноважень органу державної виконавчої служби звертатись до суду із позовом під час примусового виконання, в тому числі в своїх інтересах чи інтересах третіх осіб, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки відчуження майна відбулося в період примусового виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 09.09.2020 у справі №925/102/20 про стягнення з боржника боргу на користь стягувачів та виконання на користь держави стягнутої суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. При цьому, позивач є суб`єктом, який входить до системи органів примусового виконання рішень, що діє від імені держави та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень і є юридичною особою, а відтак, наділений правом на звернення за судовим захистом задля забезпечення виконання рішення суду.

Стосовно посилань апелянта на те, що в позові оспорюється акт приймання-передачі нерухомого майна, який не є правочином, у зв`язку з чим, на нього не поширюються положення щодо фраудаторного правочину, суд апеляційної інстанції зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Таким чином, за наведених підстав у їх сукупності колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правомірним висновок господарського суду першої інстанції про задоволення заяви Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) та забезпечення позову у цій справі шляхом накладення арешту на вказане у заяві нерухоме майно.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята у відповідності з вимогами процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек Черкаси" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.04.2022 у справі №925/311/22 задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.04.2022 у справі №925/311/22 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек Черкаси" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.04.2022 у справі №925/311/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 20.04.2022 у справі №925/311/22 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на апелянтів.

4. Матеріали оскарження ухвали у справі №925/311/22 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 02.08.2022.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Б.О. Ткаченко

С.О. Алданова