ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 44/459-б (910/12841/20)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Лізингова Група",

відповідач 1 - Приватного акціонерного товариства "Коммунтранс",

відповідач 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Амструд",

відповідач 3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДС Пром Груп",

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк",

представник - Лисий М.С., адвокат

Публічне акціонерне товариство "Український Професійний Банк",

Головне управління державної фіскальної служби України,

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-Інвестиційна Група",

Публічне акціонерне товариство трест "Київміськбуд-1 імені М.П. Загороднього",

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шалс",

арбітражний керуючий Бандола Олександр Олексійович,

представник арбітражного керуючого - Тукман Ю.В., адвокат, ордер від 21.02.2022,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 22.03.2021

у складі судді: Чеберяка В.Я.,

та постанову Північного апеляційного господарського суду

від 17.11.2021

у складі колегії суддів: Полякова Б.М. - головуючий, Копитової О.С.,

Пантелієнка В.О.

у справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Лізингова Група"

до Приватного акціонерного товариства "Коммунтранс"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Амструд"

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС Пром Груп"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк"

Публічне акціонерне товариство "Український Професійний Банк"

Головне управління державної фіскальної служби України

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-Інвестиційна Група"

Публічне акціонерне товариство трест "Київміськбуд-1 імені М.П. Загороднього"

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шалс"

про витребування майна та скасування державної реєстрації

в межах справ № 44/459-б за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Управитель "Будівельно-інвестиційна група"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Лізингова Група"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2010 порушено провадження у справі про банкрутство № 44/459-б та призначено підготовче засідання на 17.08.2010.

2. Постановою Господарського суду міста Києва від 09.04.2012 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Лізингова Група" (далі - ТОВ "Фінансова Лізингова Група", банкрут) арбітражного керуючого Гартенко В.Ф.

3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2016 задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - ПАТ АБ "Укргазбанк") про припинення повноважень ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Ціхоцького В.М. та призначено ліквідатором ТОВ "Фінансова Лізингова Група" арбітражного керуючого Бандолу О.О.

Короткий зміст вимог заявника

4. 27.08.2020 ТОВ "Фінансова Лізингова Група" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Бандоли О.О. звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ПрАТ "Коммунтранс", ТОВ "Амструд", ТОВ "ДС Пром Груп" про витребування майна та скасування державної реєстрації.

Розгляд справи місцевим судом та прийняте ним рішення

5. Рішенням від 22.03.2021 Господарський суд міста Києва в задоволенні позову відмовив.

5.1. Місцевим судом встановлено таке:

- спірне майно було придбане позивачем згідно Договору № 03508-07 купівлі-продажу від 21.05.2007;

- 15.04.2008 між ТОВ "Фінансова Лізингова Група" (лізингодавець, позивач) та ЗАТ "Коммунтранс" (лізингоодержувач, відповідач 1) укладено договір фінансового лізингу № 150л/04/08, згідно умов якого лізингодавцем передано лізингоодержувачу транспортні засоби відповідно до зазначеного переліку (далі - транспортні засоби).

- відповідно до Кредитного договору № 183 від 09.10.2017 позивачем взято кредит в ПАТ "Укргазбанк" на забезпечення виконання якого і було укладено Договір застави від 26.11.2007.

- згідно графіку платежів (Додаток № 2 до Договору фінансового лізингу № 150л/04/08 від 15.04.2008) загальна сума платежів за договором фінансового лізингу від 15.04.2008 за № 150л/04/08 складає 2 671 412,06 грн. Водночас, відповідно до руху коштів по рахунку, відкритому позивачем в ПАТ АБ "Укргазбанк", відповідачем 1 перераховано кошти за договором фінансового лізингу від 15.04.2008 за № 150л/04/08 на загальну суму 510 032,76 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки ПАТ "Укргазбанк" від 19.08.2020.

- 11.04.2017 позивачем направлено лист № 02-54/83 на адресу відповідача 1 з метою проведення звірки взаєморозрахунків та надання інформації та документів, що підтверджують сплату лізингоодержувачем лізингодавцю лізингових платежів за користування предметом лізингу розмір та умови яких визначені вищевказаним договором. Однак, відповідачем 1 відповідь на вказаний лист позивача надана не була.

- 19.10.2020 за № 02-54/238 позивачем направлено на адресу відповідача 1 повідомлення про розірвання договору фінансового лізингу від 15.04.2008 за № 150л/04/08 (відмова від договору в односторонньому порядку).

- доказів виконання умов договору фінансового лізингу відповідачем 1 суду не надано.

З огляду на зазначене місцевий суд дійшов висновку, що відповідач 1 не набув право власності на спірне майно, спірні транспортні засоби вибули поза волею позивача, а тому можуть бути витребувані в порядку статті 388 ЦК України.

5.2. Здійснивши аналіз Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 07.06.2018 № 3463, укладеного між ТОВ "АБСОЛЮТ ЛТД" та ТОВ "ДС ПРОМ ГРУП", платіжного доручення від 12.06.2018 № 1434 та встановивши, що відповідач 3 здійснив реєстрацію права власності на придбаний транспортний засіб в сервісному центрі МВС, місцевий суд дійшов висновку, що ТОВ "ДС Пром Груп" є добросовісним набувачем транспортного засобу.

5.3. Місцевий суд зауважив, що у відзивах на позовну заяву відповідачем 1 та відповідачем 3 викладено заяви про застосування строків позовної давності.

5.4. Надавши оцінку обставинам щодо задоволення ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2013 у справі № 44/459-б про банкрутство ТОВ "Фінансова Лізингова Група" клопотання ліквідатора боржника про направлення запиту до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про надання інформації щодо автотранспортних засобів, які зареєстровані або були зареєстровані за ТОВ "Фінансова Лізингова Група", що надходження відомостей про транспортні засоби від Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві до Господарського суду міста Києва 18.02.2013, а також обставинам задоволення ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2013 клопотання ліквідатора боржника про оголошення в розшук спірних транспортних засобів згідно наведеного в ухвалі переліку, місцевий суд дійшов висновку, що ще у 2013 році позивач був обізнаний про реєстрацію права власності на спірні транспортні засоби за відповідачем 1, однак звернувся до суду лише у 2020 році.

5.5. Оскільки суд дійшов висновку про наявність порушеного права позивача, а саме вибуття спірних транспортних засобів поза волею позивача, однак, з огляду на те, що останній звернувся до суду за захистом свого порушеного права після спливу строку позовної давності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розгляд справи в суді апеляційної інстанції та прийняте ним рішення

6. Постановою від 17.11.2021 Північний апеляційний господарський суд апеляційні скарги ТОВ "Фінансова Лізингова Група" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Бандоли О.О. та ПАТ АБ "Укргазбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 залишив без задоволення;

рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 залишив без змін.

6.1. Апеляційний суд зазначив, що заявники апеляційних скарг не оскаржують рішення місцевого суду в частині задоволення позову, тому суд оцінював доводи апеляційних скарг щодо не пропущення позивачем строку на звернення до суду за захистом свого порушеного права.

6.2. Апеляційний суд встановив, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2013 у справі № 44/459-б про банкрутство ТОВ "Фінансова Лізингова Група" задоволено клопотання ліквідатора боржника про направлення запиту до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про надання інформації щодо автотранспортних засобів, які зареєстровані або були зареєстровані за ТОВ "Фінансова Лізингова Група" та зобов`язано Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві надати суду відомості щодо автотранспортних засобів, які зареєстровані або були зареєстровані за ТОВ "Фінансова Лізингова Група", підстави для перереєстрації таких автотранспортних засобів на інших осіб (за їх наявності) та інформацію стосовно усіх власників зазначених автотранспортних засобів.

6.3. Суд зауважив, що відомості від Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві, на виконання вимог ухвали суду, надійшли до Господарського суду міста Києва 18.02.2013.

6.4. Також апеляційним судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2013 у справі № 44/459-б про банкрутство ТОВ "Фінансова Лізингова Група" було задоволено клопотання ліквідатора боржника та зобов`язано Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві оголосити в розшук транспортні засоби, згідно переліку наведеному в ухвалі, у тому числі спірні транспорті засоби.

6.5. Суд апеляційної інстанції звернув увагу, що позивач мав усвідомлювати ще у 2013 році, що його право власності на транспортні засоби є порушеним, оскільки транспортні засоби зареєстровані за іншою особою. Відтак, оскільки про своє порушене право позивач є обізнаний з 2013 році, звертаючись до суду з позовом у 2020 році позивач пропустив визначений законом строк для звернення до суду із відповідним позовом. При цьому, суд зауважив, що клопотання про поновлення строку для подання позову арбітражним керуючим заявлено не було.

З огляду на зазначене апеляційний суд зазначив про правильність висновків місцевого суду про наявність порушеного права позивача, а саме вибуття спірних транспортних засобів поза волею позивача, однак, з огляду на те, що останній звернувся до суду за захистом свого порушеного права після спливу строку позовної давності, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

7. ПАТ АТ "Укргазбанк" 21.12.2021, звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду на рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 у справі № 44/459-б (910/12841/20) Господарського суду міста Києва.

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 44/459-б (910/12841/20) визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді - Білоус В.В., Ткаченко Н.Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.12.2021.

9. Ухвалою Верховного Суду від 21.02.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ АТ "Укргазбанк", датою проведення судового засідання визначено 29.03.2022, витребувано з Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 44/459-б (910/12841/20).

10. Ухвалою Верховного Суду від 13.04.2022 датою проведення судового засідання у справі № 44/459-б (910/12841/20) за касаційною скаргою ПАТ АТ "Укргазбанк" визначено 21.06.2022.

11. Ухвалою від 21.06.2022 Верховний Суд відклав розгляд касаційної скарги ПАТ АБ "Укргазбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 у справі №44/459- б(910/12841/20);

витребував з Господарського суду м. Києва та Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 44/459-б (910/12841/20) за позовом ТОВ "Фінансова Лізингова Група" до ПАТ "Коммунтранс", ТОВ "Амструд", ТОВ "ДС Пром Груп" про витребування майна та скасування державної реєстрації.

повідомив учасників справи, що розгляд касаційної скарги ПАТ АБ "Укргазбанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 відбудеться 26.07.2022 о 12:30.

12. Відзиву на касаційну скаргу не надходило. Справа № 44/459-б(910/12841/20) надійшла до Верховного Суду 06.07.2022.

13. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами), Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (від 22.05.2022 № 2263-IX), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу №44/159- б(910/12841/20) у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(ПАТ АТ "Укргазбанк")

14. Скаржник доводив, що судами попередніх інстанцій не враховано висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18 (910/4866/21), від 03.03.2020 у справі № 909/52/19, від 24.09.2012 у справі № 15/143-6 та у постанові Великої Палати Верховного суду від 26.11.2019 у справі № 914/3224/16.

14.1. Скаржник аргументував, що 27.08.2020 ТОВ "Фінансова Лізингова Група" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Бандоли О.О. звернувся з позовною заявою до ПрАТ "Коммунтранс", ТОВ "Амструд", ТОВ "ДС Пром Груп" про витребування майна та скасування державної реєстрації у строк, визначений статтею 257 та частиною першою статті 261 ЦК України, а тому оскаржувані рішення підлягають скасуванню. При цьому, скаржник зауважив, що в діях відповідачів вбачається зловживання своїми правами, а тому суд повинен відмовити відповідачам у обраному захисті; початок перебігу строку необхідно вираховувати з 19.08.2020.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

15. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

16. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

17. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника, зазначених в пунктах 14 - 14.1. описової частини цієї постанови.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотивів прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

18. Предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги щодо витребування майна боржника з чужого незаконного володіння на підставі статей 387, 388 ЦК України.

19. Відповідно до приписів положень статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

20. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

21. У разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння суд витребує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем.

22. Можливість власника реалізувати його право витребувати майно від добросовісного набувача згідно зі статтею 388 ЦК України залежить від того, на якій підставі добросовісний набувач набув це майно у власність, а у разі набуття його за оплатним договором - також від того, як саме майно вибуло з володіння власника чи особи, якій власник це майно передав у володіння. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Коло підстав, за яких власник має право витребувати майно від добросовісного набувача, є вичерпним (частини перша-третя статті 388 ЦК України).

23. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.

24. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16).

25. Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваних судових рішень, суди попередніх інстанцій погодились з доводами скаржника про наявність обставин, які свідчать про порушення прав скаржника з огляду здійснену відповідачами реєстрацію права власності на спірні транспортні засоби.

26. Суд апеляційної інстанції звернув увагу, що позивач мав усвідомлювати ще у 2013 році, що його право власності на транспортні засоби є порушеним, оскільки транспортні засоби зареєстровані за іншою особою. Відтак, оскільки про своє порушене право позивач є обізнаний з 2013 році, звертаючись до суду з позовом у 2020 році позивач пропустив визначений законом строк для звернення до суду із відповідним позовом. При цьому, суд зауважив, що клопотання про поновлення строку для подання позову арбітражним керуючим заявлено не було.

26.1. Разом з тим, з огляду на те, що позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права після спливу визначеного законом трирічного строку, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

27. Аналіз змісту касаційної скарги дає підстави для висновку, що доводи касаційних скарг відповідачів фактично зводяться до заперечень скаржником початку перебігу позовної давності, а саме - скаржник вважає, що такий строк починає свій перебіг з 19.08.2020, тобто з дня отримання довідки та інформації АБ "Укргазбанк" №5/70/2499/2020 від 19.08.2020.

Отже, предметом касаційного перегляду у цій справі постало питання застосування позовної давності щодо вимог про витребування майна в межах провадження у справі про банкрутство юридичної особи.

Щодо позовної давності за заявленими ліквідатором боржника вимогами та початку перебігу позовної давності та розгляду касаційної скарги по суті

28. Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що скаржником пропущений визначений законом строк на звернення до суду з огляду на таке.

29. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

29.1. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

30. У визначенні початку перебігу строку позовної давності має значення не лише встановлення, коли саме особа, яка звертається за захистом свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу, довідалася про порушення цього права або про особу, яка його порушила, а й коли ця особа об`єктивно могла дізнатися про порушення цього права або про особу, яка його порушила.

31. Для суб`єкта підприємницької діяльності, як сторони правочину (договору), днем початку перебігу позовної давності слід вважати день вчинення правочину (укладання договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (така правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23.04.2019 у справі № Б-19/207-09, постанові Верховного Суду від 07.02.2019 у справі № 910/2966/18).

32. У постанові від 26.11.2019 справі № 914/3224/16, на яку посилався скаржник у касаційній скарзі, Велика Палата Верховного Суду відступила від правових висновків, висловлених у постановах Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 711/802/17 та від 06.06.2018 у справі № 520/14722/16-ц, згідно з якими початок перебігу позовної давності за вимогами про витребування майна в порядку статті 388 ЦК України відліковується з моменту набуття добросовісним набувачем права власності на майно, а не з моменту, коли особа дізналася про вибуття свого майна до іншої особи, яка згодом його відчужила добросовісному набувачу.

Отже, початок перебігу строків позовної давності за вимогами про витребування майна в порядку статті 388 ЦК України відліковується з моменту, коли особа дізналася про вибуття свого майна до іншої особи, яка згодом його відчужила добросовісному набувачу, а не з моменту набуття добросовісним набувачем права власності на майно.

33. Разом з тим, у випадку пред`явлення позову у межах справи про банкрутство як особою, право якої порушене (боржником), так і в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою (арбітражним керуючим) перебіг позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила; оскільки в протилежному випадку має місце безпідставне наділення арбітражного керуючого як особи, що у справі про банкрутство діє від імені боржника, особливим статусом з наданням тим самим боржнику як носію права у спорі не передбаченої нормами закону переваги перед іншими учасниками цього спору у захисті своїх прав та інтересів, зокрема, обмежує протилежну сторону спору у захисті своїх прав та інтересів щодо предмета спору, і, відповідно, ставить її у нерівне становище перед суб`єктом звернення - боржником/арбітражним керуючим.

33.1. Отже, оскільки Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", положення якого були дійсні на момент порушення провадження у справі про банкрутство та втратили чинність, та чинний Кодекс України з процедур банкрутства не встановлюють спеціальних норм про позовну давність (у тому числі щодо звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про витребування майна із чужого незаконного володіння), при визначенні початку перебігу позовної давності у спорі за вимогами боржника/арбітражного керуючого не допускається врахування як обставин (дати) порушення провадження у справі про банкрутство, так і дати призначення (заміни кандидатури) арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Тому до цих правовідносин застосовуються загальні положення щодо позовної давності (такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постановах від 11.02.2020 та від 17.03.2022 у справі № 10/5026/995/2012).

34. Як встановлено судами, ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2013 у справі № 44/459-б про банкрутство ТОВ "Фінансова Лізингова Група" задоволено клопотання ліквідатора боржника про направлення запиту до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві про надання інформації щодо автотранспортних засобів, які зареєстровані або були зареєстровані за ТОВ "Фінансова Лізингова Група" та зобов`язано Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві надати суду відомості щодо автотранспортних засобів, які зареєстровані або були зареєстровані за ТОВ "Фінансова Лізингова Група", підстави для перереєстрації таких автотранспортних засобів на інших осіб (за їх наявності) та інформацію щодо усіх власників зазначених автотранспортних засобів.

34.1. Відповідно до інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі судових рішень, текст зазначеної ухвали було оприлюднено 25.01.2013.

35. Крім того, судами також встановлено, що ухвалою Господарський суд міста Києва від 31.07.2013 у справі № 44/459-б про банкрутство ТОВ "Фінансова Лізингова Група" задовольнив клопотання ліквідатора боржника та зобов`язав Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві оголосити в розшук транспортні засоби, згідно переліку наведеному в ухвалі, у тому числі спірні транспорті засоби.

35.1. Текст зазначеної ухвали було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 05.08.2013.

Тобто у цій справі боржнику було відомо про вибуття майна поза його волею з його володіння ще у 2013 році, що було встановлено судом та мало наслідком прийняття судом відповідних судових рішень, в той час як арбітражний керуючий звернувся до суду із відповідним позовом до відповідачів лише у 2020 році, тобто поза межами трирічного строку, який встановлено законодавцем для звернення із відповідним позовом.

36. Верховний Суд в контексті встановлених судами попередніх інстанцій обставин звертає увагу на помилкове тлумачення скаржником висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18 (910/4866/21), від 03.03.2020 у справі № 909/52/19, від 24.09.2012 у справі № 15/143-6 та у постанові Великої Палати Верховного суду від 26.11.2019 у справі № 914/3224/16 з огляду на таке.

36.1. Згідно зі статтею 92 ЦК України дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи.

36.2. Враховуючи, що у спірних правовідносинах суб`єктом прав є саме боржник, а не арбітражний керуючий (ліквідатор), визначаючи початок перебігу позовної давності у цій справі, слід враховувати, коли про порушене право дізнався або міг дізнатись боржник в особі уповноваженого органу. Тому положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється і на звернення арбітражного керуючого (ліквідатора) до суду із заявою про захист інтересів боржника. Іншого правила щодо визначення початку перебігу позовної давності не містять ні частина перша статті 261 ЦК України, ні норми спеціального закону, що регулюють порядок вирішення спорів у справі про банкрутство.

37. В силу норм Закону про банкрутство арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) є суб`єктом незалежної професійної діяльності, і водночас з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника; ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) боржника.

37.1. Через арбітражного керуючого здійснюється відносини між сторонами, господарським судом та іншими учасниками у справі про банкрутство. Як учасник провадження у справі про банкрутство, арбітражний керуючий набуває такого статусу лише після прийняття судом відповідного процесуального документа.

37.2. Тобто арбітражний керуючий в цьому випадку діє не як фізична особа у власних інтересах, а, з врахуванням положень статей 10 - 13 Кодексу України з процедур банкрутства, що застосовується до боржника у цій справі, виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що боржнику, якого у цій справі представляє арбітражний керуючий, про порушення його права з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставин стало відомо у 2013 році. Тому, незважаючи на встановлення судами підстав для застосування положень статті 388 ЦК України, суди попередніх інстанцій, з огляду на наявні у матеріалах справи заяви відповідачів про застосування позовної давності та положення частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України, дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у позові.

38. Оцінюючи прийняті судами рішення через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

38.1. Аналізуючи мотивацію постановлених судами рішень крізь призму статті 6 Конвенції та зазначеної практики ЄСПЛ, Суд зазначає про належне виконання покладеного на суд обов`язку щодо мотивації прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, оскільки обґрунтування щодо відхилення доводів скаржника ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права та демонструє справедливий та однаковий підхід до заслуховування доводів сторін у даній справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

39. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

40. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України).

41. Згідно з частиною другою статті 309 ГПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

42. На підставі викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги ПАТ АБ "Укргазбанк" та залишення оскаржуваних судових рішень без змін.

Судові витрати

43. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенні без змін рішень судів попередніх інстанцій, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 308, 309, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку "Укргазбанк" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 у справі №44/459-б(910/12841/20) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко