ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2022 р. Справа№ 910/9621/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Мальченко А.О.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:

від позивача: Джумурат В.М. (довіреність від 25.06.2022, посвідчення адвоката № 387 від 03.10.2017)

від відповідача: Базалюк О.Ю. (довіреність від 08.11.2021, посвідчення адвоката № 5216/10 від 28.08.2014)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Євроформат"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2021 (повний текст складено 06.10.2021)

у справі № 910/9621/20 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноімпекс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Євроформат"

про стягнення 3 776 569,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноімпекс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Євроформат" про стягнення 3776569,60 грн.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій заявник просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 4 162 166,62 грн, з якої: основний борг у розмірі 3 131 549,01 грн, пеня в розмірі 443 654,24 грн, 3% річних в розмірі 98 944,11 грн, інфляційні втрати в розмірі 488 019,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 110516 від 11.05.2016.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2021 задоволено позовні вимоги. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Євроформат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноімпекс" основну заборгованість у розмірі 3 131 549,01 грн, пеню в розмірі 443 654,24 грн, 3% річних в розмірі 98 944,11 грн, інфляційні втрати в розмірі 488 019,26 грн, судовий збір в розмірі 63 784,79 грн.

Аргументуючи судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем наявності правових підстав для задоволення позову.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Євроформат" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2021, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права, а також не з`ясовано обставин, що мають значення для справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що на думку відповідача, у порушення вимог законодавства позивачем не надано належних доказів, що підтверджують фактичне виконання позивачем зобов`язань щодо поставки товару;

Окрім цього, відповідач стверджує, що позивачем неправомірно застосовано до відповідача штрафні санкції у вигляді пені, індексу інфляції та 3 % за період з 2017 - по 2020, оскільки за твердження відповідача, остання його оплата в розмірі 100 000,00 грн надійшла 26.02.2020 за поставлений раніше товар в межах дії відстрочки платежу за товар (в 2017, 2018, 2019 роках в сумі 2000 000,00 грн).

Таким чином, на думку відповідача згідно акту звірки взаєморозрахунків відповідача заборгованість становить 2 914 305,82 грн, а не 3 131 549,01 грн.

Отже з урахуванням викладеного, позивачем наданий невірний розрахунок пені, інфляційних втрат та 3 % річних.

Від відповідача до суду апеляційної інстанції надійшла заява до якої додано розрахунок заборгованості по договору поставки № 11052016, укладеного 11.05.2016 між сторонами.

Також до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких останній просив приєднати до матеріалів справи копії актів прийому невідповідного ліфтового обладнання для проведення діагностики № 42-19, № 172-19, № 136-19, № 154-19, №155-19, №156-19; копію листа відповідача № 150/18 від 07.08.2018 та копії платіжних доручень № 37 від 29.11.2017, № 2612 від 03.03.2018 № 3619 від 12.04.2018.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування судового рішення є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Зокрема позивач посилається на те, що відповідач не спростував у апеляційні скарзі суму основного боргу перед позивачем в розмірі 3 131 549,01 грн, не надав контрозрозрахунку позовних вимог, яку стягнув суд першої інстанції, а отже, на думку позивача, відповідач погодився з її розміром та правильністю розрахунку.

Також до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли письмові пояснення щодо предмету позову, в якому зазначив, що:

- відповідно до рахунку № 25188 від 18.04.2017 відповідачем 08.06.2019 сплачено 58 551,06 грн та 05.12.2019 сплачено 136 619,17 грн за товар, поставлений згідно накладних № 25188-1 від 19.06.2017 на 99 267 62 грн та № 25188-2 від 14.07.2017 на 99 267,62 грн. Тому борг за товар, поставлений за накладною № 25188-2 від 14.07.2017 становить 3365,02 грн;

- відповідно до рахунку № 29731 від 22.04.2019 відповідачем 26.02.2020 частково сплачено 100 000,00 грн за товар, поставлений по накладній № 29731-2 від 09.07.2019. Тому борг за товар, поставлений за видатковою накладною № 29731-2 від 09.07.2019 становить 83 183,02 грн;

- відповідно до рахунку № 30095 від 18.06.2018 відповідачем 22.08.2019 сплачено 350 000,00 грн за товар, поставлений згідно накладних № 30095-1 від 20.08.2019, № 30095-2 від 28.08.2019. У зв`язку з цим, повністю сплачено за товар поставлений по накладній № 30095-1 від 20.08.2019 та частково сплачено за товар, поставлений по накладній № 30095-2 від 28.08.2019.

Таким чином, відповідачем сплачено 645 170,23 грн за товар, по вказаним вище накладним.

У зв`язку з викладеним, позивач наголошує на тому, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 3 131 549,01 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2021, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Євроформат" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2021 по справі №910/9621/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9621/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Євроформат" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2021 у справі №910/9621/20 залишено без руху, надавши скаржнику для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Євроформат" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2021; розгляд апеляційної скарги призначено на 16.02.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду, занесеною до протоколу судового засідання від 16.02.2022, в судовому засіданні оголошено перерву на 22.02.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду, занесеною до протоколу судового засідання від 22.02.2022, в судовому засіданні оголошено перерву на 29.03.2022.

29.03.2022 судове засідання не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2022 призначено розгляд апеляційної скарги на 15.06.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2022 розгляд справи № 910/9621/20 відкладено на 13.07.2022.

В судове засідання, яке відбулося 13.07.2022, з`явилися представники позивача та відповідача, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.

Розглянувши долучені до письмових пояснень відповідача документи, колегія суддів дійшла висновку про те, що копії актів прийому невідповідного ліфтового обладнання для проведення діагностики № 42-19, № 172-19, № 136-19, № 154-19, № 155-19, № 156-19 не приймаються до матеріалів справи, оскільки не стосуються предмета спору, копії інших документів також не приймаються до справи, оскільки долучені судом та вже містяться у справі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

11.05.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноімпекс", як постачальник та Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Євроформат", як покупець, уклали договір поставки №110516 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язується передати у власність (поставити) покупцю комплектуючі до ліфтового обладнання (надалі - товар), а покупець зобов`язується оплатити та прийняти його згідно умов даного договору.

Згідно з п. 2.1.1 договору на підставі письмової заявки покупця, постачальник надає рахунок на товар. Ціна товару розраховується на підставі цін у додатку №1 та курсу гривні до ЄВРО або долару США, встановленого на сайті http:ua.kurs.com.ua/mejbank на день формування ціни. Після отримання відповідного рахунку, покупець здійснює переплату у розмірі 30% від загальної вартості товару. Отримана передплата є підставою для запуску виробництва зазначеного у рахунку товару.

Пунктом 2.1.6 договору передбачено, що після отримання товару, покупець здійснює доплату решти коштів за отриманий товару у розмірі 70% від загальної вартості, в термін не пізніше 30 робочих днів.

Згідно з п. 3.2. договору передача та приймання товару здійснюється на підставі видаткової накладної, яка підписується сторонами і є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 6.1 договору загальна сума договору складає загальну вартість поставленого товару, яка зазначена в усіх рахунках-фактурах, які були виставлені постачальником для оплати покупцю по даному договору та у видаткових накладних постачальника.

Згідно з п. 6.2. договору сторони домовились, що поставка за цим договором здійснюється на умовах відстрочки платежу.

Відповідно до п. 9.1 договору договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно з п. 9.1.1. договору якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії даного договору жодна зі сторін не заявить про своє небажання продовжувати його дію, договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік на тих самих умовах.

На виконання умов вказаного договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноімпекс" передало Товариству з обмеженою відповідальністю "Завод Євроформат" товар на загальну суму 3 776 719.24 грн, що підтверджується накладними: № 24907-1 від 21.04.2017 на 58 609,12 грн №25188-1 від 19.06.2017 на 99 267,62 грн, №25188-2 від 14.07.2017 на 99 267,62 грн, №25698-1 від 12.07.2017 на 2652,00 грн, №26969-1 від 01.032018 на 85 940,35 грн, №26969-2 від 29.03.2018 на 11 172,12 грн, №29731-2 від 09.07.2019 на 183 183,02 грн, №29894-1 від 18.06.2019 на 92 445,12 грн, №29894-2 від 20.06.2019 на 30 609,18 грн, №29894-3 від 25.06.2019 на 152 331,34 грн, №29894-4 від 04.07.2019 на 160 550,66 грн, №29894-5 від 05.07.2019 на 7 684,50 грн, №29894-6 від 11.07.2019 на 95 739.72 грн, №29894-7 від 17.07.2019 на 91 386,18 грн, №29894-8 від 18.07.2019 на 36 885,60 грн, №29894-9 від 2.07.2019 на 130 475,41 грн, №29895-1 від 18.06.2019 на 87 791,28 грн, №29895-2 від 20.06.2019 на 51 673,50 грн, №29895-3 від 25.06.2019 на 18 868,90 грн, №29895-4 від 26.06.2019 на 139 227,60 грн, №29895-5 від 01.07.2019 на 23 824,28 грн, №29895-6 від 02.07.201на 3 444,90 грн, №29895-7 від 04.07.2019 на 79 870,62 грн, №29895-8 від 05.07.2019 на 7 314,00 грн, №29895-9 від 11.07.2019 на 98 049,12 грн, №29895-10 від 17.07.2019 на 98049,12 грн, №29895-11 від 25.07.2019 на 104 885,83 грн, №29974-1 від 11.07.2019 на 3 162,00 грн, №29975-1 від 25.06.2019 на 2 697,00 грн, №29976-1 від 04.07.2019 на 28 704,10 грн, №29976-2 від 16.07.2019 на 14 299,90 грн, №29977-1 від 25.07.2019 на 2 859,79 грн, №29978-1 від 31.07.2019 на 3 162,00 грн, №29979-1 від 31.07.2019 на 2 697,00 грн, №29981 -1 від 28.08.2019 на 1 491,00 грн, №29981 -2 від 18.09.2019 на 42407,04 грн, №29982-2 від 28.08.2019 на 2 455,49 грн, №29985-1 від 14.08.2019 на 85 585,51 грн, №29988-1 від 31.07.019 на 115 692.00 грн, №30021-1 від 20.06.2019 на 8 774,57 грн, №30032-1 від 20.06.2019 на 2 159,78 грн, №30090-1 від 20.06.2019 на 25 651,08 грн, №30095-1 від 20.08.2019 на 270 986,02 грн, №30095-2 від 28.08.2019 на 252 025,32 грн, №30095-3 від 02.09.2019 на 252 025,32 грн, №30095-4 від 10.09.2019 на 3 013,92 грн, №30096-1 від 20.08.2019 на 19 433,77 грн, №30098-1 від 31.07.2019 на 69 052,68 грн, №30098-2 від 07.08.2019 на 135 087,89 грн, №30168-1 від 20.08.2019 на 13 682,93 грн, №30169-1 від 20.08.2019 на 37 988,04 грн, №30169-2 від 03.09.2019 на 4 596,48 грн, №30171-1 від 21.08.2019 на 5 814,00 грн, №30172-1 від 21.08.2019 на 4 959,00 грн, №30173-1 від 16.09.2019 на 169 735,78 грн, №30283-1 від 28.08.2019 на 12 291,48 грн, №30283-2 від 03.09.2019 на 2 954,88 грн, №30284-1 від 18.09.2019 на 23 281,50 грн, №30285-1 від 18.09.2019 на 2 856,00 грн, №30286-1 від 18.09.2019 на 2 436,00 грн, №30287-1 від 16.09.2019 на 72 800,11 грн, №30312-1 від 28.08.2019 на 10 404,00 грн, №30313-1 від 18.07.2019 на 1 097,11 грн, №30379-1 від 28.08.2019 на 14 309,06 грн, №30380-1 від 18.09.2019 на 19 488,00 грн, №30383-1 від 18.09.2019 на 7 691,30 грн, №30467-1 від 21.08.2019 на 4 504,32 грн, №30467-2 від 18.09.2019 на 5 614,27 грн, №30491-1 від 28.08.2019 на 2 601,00 грн, №30611-1 від 18.09.2019 на 3 360,00 грн, №30669-1 від 18.09.2019 на 2 549,90 грн, №30907-1 від 08.10.2019 на 4 181,81 грн, №30958-1 від 11.10.2019 на 6 900,38 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що відповідачем виконано взяті на себе зобов`язання, частково.

У зв`язку із чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 3 131 549,01 грн, що стало підставою для нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.10.2021 задоволено позовні вимоги. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Євроформат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноімпекс" основну заборгованість у розмірі 3 131 549,01 грн, пеню в розмірі 443 654,24 грн, 3% річних в розмірі 98 944,11 грн, інфляційні втрати в розмірі 488 019,26 грн, судовий збір в розмірі 63 784,79 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного кодексу України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу вимог ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рахунку № 25188 від 18.04.2017 відповідачем 08.06.2019 сплачено 58 551,06 грн та 05.12.2019 сплачено 136 619,17 грн за товар, поставлений згідно накладних № 25188-1 від 19.06.2017 на 99 267 62 грн та № 25188-2 від 14.07.2017 на 99 267,62 грн. Тому борг за товар, поставлений за накладною № 25188-2 від 14.07.2017 становить 3365,02 грн; відповідно до рахунку № 29731 від 22.04.2019 відповідачем 26.02.2020 частково сплачено 100 000,00 грн за товар, поставлений по накладній № 29731-2 від 09.07.2019. Тому борг за товар, поставлений за видатковою накладною № 29731-2 від 09.07.2019 становить 83 183,02 грн; відповідно до рахунку № 30095 від 18.06.2018 відповідачем 22.08.2019 сплачено 350 000,00 грн за товар, поставлений згідно накладних № 30095-1 від 20.08.2019, № 30095-2 від 28.08.2019. У зв`язку з цим, повністю сплачено за товар поставлений по накладній № 30095-1 від 20.08.2019 та частково сплачено за товар, поставлений по накладній № 30095-2 від 28.08.2019.

Таким чином, відповідачем сплачено 645 170,23 грн за товар, по вказаним вище накладним.

У зв`язку з викладеним, заборгованість відповідача перед позивачем становить 3 131 549,01 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, правомірним висновок суду першої інстанції про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню в розмірі 3 131 549,01 грн.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача в зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань 3% річних в розмірі 98 944,11 грн та інфляційні втрати в розмірі 488 019,26 грн, пеня в розмірі 443 654,24 грн.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що за прострочення строків оплати за даним Договором Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення платежу.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 443654,24 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів про те, що розрахунок пені відповідає матеріалам справи та умовам договору.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм ст. 625 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом про те, що розрахунок позивача 3% річних та інфляційних втрат з простроченої суми суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 98944,11 грн - 3% річних та 488019,26 грн інфляційних втрат підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах позивачем доведено наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відповідача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Євроформат" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2021 у справі № 910/9621/20 - без змін.

Матеріали справи № 910/9621/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.08.2022.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

А.О. Мальченко