УХВАЛА

01 серпня 2022 року

м. Київ

cправа № 922/3864/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. - (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Стайл-Рент"

на рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2021

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.06.2022

у справі № 922/3864/21

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Телур Фарм"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Стайл-Рент"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю "Телур Фарм" (далі - ТОВ "Телур Фарм") звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Стайл-Рент" (далі - ТОВ "Стайл-Рент") заборгованості за договором оренди нерухомого майна від 01.03.2020 № 01/03/2020 в розмірі 255 739,19 грн, з яких: 130 741,11 грн - борг за договором оренди; 115 466,26 грн - пеня; 7 536,36 грн - інфляційні втрати; 1 995,46 грн - 3% річних, а також судовий збір у сумі 2 270,00 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.12.2021, яке залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.06.2022: у позові відмовлено частково; стягнуто з ТОВ "Стайл-Рент" на користь ТОВ "Телур Фарм" борг за договором оренди нерумого майна від 01.03.2020 № 01/03/2020 в сумі 130 741,11 грн; пеню у сумі 57 733,13 грн; 3% річних у сумі 1 995,46 грн, а також суму витрат по оплаті судового збору в розмірі 2 857,05 грн; в частині стягнення інфляційних збитків у сумі 7 536,36 грн та пені у сумі 57 733,13 грн - у позові відмовлено.

ТОВ "Стайл-Рент" 22.07.2022 (відповідно до відмітки на поштовому конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.06.2022 зі справи № 922/3864/21 в частині стягнення з ТОВ "Стайл-Рент" на користь ТОВ "Телур Фарм" пені у сумі 57 733,13 грн, ухвалити нове рішення, яким стягнути з ТОВ "Стайл-Рент" на користь ТОВ "Телур Фарм" пеню у сумі 8 741,84 грн.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ "Стайл-Рент" у справі № 922/3864/21, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною п`ятою статті 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення у сумі 255 739,19 грн, отже, ціна позову не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Отже, норма пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Скаржник не погоджується з рішеннями місцевого та апеляційного господарських судів в частині стягнення з ТОВ "Стайл-Рент" на користь ТОВ "Телур Фарм" пені у сумі 57 733,13 грн, зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях, при вирішенні питання задоволення позовних вимог в частині стягнення пені керувалися нормами права та правовими позиціями Верховного Суду, що регламентують право суду за власною ініціативою зменшувати розмір штрафних санкцій, при цьому правомірність нарахування судами не встановлювалась. У поданій касаційній скарзі, обґрунтовуючи наявність підстави для відкриття касаційного провадження, скаржник посилаючись на підпункти "а", "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки питання нарахування пені є важливим питанням правозастосовчої практики та має актуальне значення для її формування; разом з тим справа має виняткове значення для скаржника, оскільки сплата неправомірно стягнутої пені негативно впливає на фінансові показники діяльності відповідача.

Фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Скаржник, вказуючи на фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики не навів обґрунтованих доводів та не надав жодних доказів кількісного та якісного виміру наявності/відсутності питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Поряд з цим наведені скаржником доводи, викладені в касаційній скарзі, у контексті прийнятих у цій справі судових рішень щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга має виняткове значення для скаржника.

Аргументи касаційної скарги зводяться до власного тлумачення скаржником норм законодавства; зазначаючи про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, скаржник вдається до заперечення обставин, встановлених судами попередніх інстанцій під час розгляду справи, та перегляду вже здійсненої названими судами оцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

При цьому використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи" тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Подана касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішень, ухвалених судами попередніх інстанцій, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на викладене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Стайл-Рент" на рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.06.2022 зі справи № 922/3864/21, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 287, 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Стайл-Рент" на рішення господарського суду Харківської області від 14.12.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.06.2022 зі справи № 922/3864/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова