ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2022 р. м. Київ Справа № 911/140/22

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., за участю секретаря судового засідання Тимошенка Д.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом

товариства індивідуальних забудовників «Ротонда» (08330, Київська обл., Бориспільський р-н, село Дударків, код: 34162187)

до

Пристоличної сільської ради (08325, Київська обл., Бориспільський р-н, село Щасливе, вулиця Фестивальна, будинок 39, код: 04527520)

про розірвання договору

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

До Господарського суду Київської області 10.01.2022 надійшла позовна заява товариства індивідуальних забудовників «Ротонда» до Пристоличної сільської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки від 10.04.2006, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 2553.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що право позивача на припинення (розірвання) договору шляхом односторонньої добровільної відмови від оренди земельної ділянки визначене положеннями договору і яке було реалізовано позивачем шляхом направлення відповідних заяв, відповідачем було порушено у спосіб прийняття рішень про відмову у розірванні договору, а тому позивач просить розірвати договір оренди в судовому порядку. У якості альтернативних підстав для розірвання договору позивач посилався на те, що згідно генерального плану с. Дударків орендована земельна ділянка запроектована як дорога з твердим асфальтовим покриттям, що не відповідає меті використання земельної ділянки, внаслідок чого позивач як орендар позбавлений можливості організувати житлову забудову садибного типу на орендованій ним земельній ділянці, що свідчить про істотну зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладання договору.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.02.2022, після усунення позивачем недоліків позовної заяви було відрито провадження у справі № 911/140/22, призначено дату підготовчого засідання 02.03.2022. Відповідачу встановлено строк на подання відзиву на позовну заяву п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали.

Зазначена ухвала була отримана Пристоличною сільською радою 11.02.2022.

Ухвалою суду від 15.04.2022 підготовче засідання було призначене на 18.05.2022. Зазначена ухвала була отримана Пристоличною сільською радою 28.04.2022.

Ухвалою суду від 18.05.2022 підготовче засідання було відкладене на 08.06.2022. Зазначена ухвала, а також усі наступні процесуальні документи суду у зв`язку з відсутністю належного фінансування надсилалися на офіційну електронну пошту Пристоличної сільської ради, відомості про яку відображено на офіційному сайті відповідача. Факт отримання відповідних документів Пристоличною сільською радою підтверджується довідками Господарського суду Київської області про доставку електронного листа.

Ухвалою суду від 08.06.2022 підготовче провадження відкладено на 29.06.2022.

Ухвалою суду від 29.06.2022 підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 27.07.2022.

До суду 13.07.2022 від представника позивача надійшли докази надсилання копії ухвали суду від 29.06.2022 на поштову адресу Пристоличної сільської ради.

На адресу суду 27.07.2022 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке було аргументоване його зайнятістю в іншому судовому засіданні.

В судове засідання 27.07.2022 представники сторін не з`явилися.

Відповідач процесуальним правом на подання відзиву не скористався, хоча щодо розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, якими суд надсилав відповідачу копії відповідних судових рішень щодо дати та часу розгляду справи.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, суд відмовив в його задоволенні, з огляду на те, що згідно приписів частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відтак, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою та наявність у матеріалах справи заяв по суті справи, із посиланням на докази та нормативне обґрунтування своїх вимог та заперечень, а також те, що відсутність представника позивача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством індивідуальних забудовників «Ротонда» (орендар) та Дударківською сільською радою (орендодавець) 10.04.2006 укладено договір оренди земельної ділянки (надалі договір), посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г, зареєстрований в реєстрі за № 2553, зареєстрований у Бориспільському райвідділі КРФ ДП «ЦДЗК», про що в Державному реєстрі земель зроблено запис від 25.04.06 за № 02.

Згідно п. 1.1. договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку в селі Дударків Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області, відповідно до плану, що додається.

Відповідно п. 1.2. договору земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку.

У відповідності до п. 1.3. договору земельна ділянка передається в оренду для організації житлової забудови садибного типу загальною площею 8,1563 га, в тому числі по угіддях: ріллі 0,6402 га, пасовищ 7,3181 га, господарських шляхів і прогонів 0,0979 га, полезахисних лісосмуг 0,1001 га за рахунок земель державної власності не наданих у користування в селі Дударків на території Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Як визначено п.п. 2.3.1. п. 2.3. та 2.5. договору, такий договір укладається терміном на 49 років, починаючи з дати його державної реєстрації. При переході права власності на земельну ділянку від орендодавця до іншої особи зберігає чинність для нового власника.

Відповідно до п. 3.1. договору в разі припинення або розірвання договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду з урахуванням зміни її якісних характеристик, викликаних нормальним використанням земельної ділянки орендарем відповідно до умов договору.

За змістом п. 5.1. договору договір втрачає чинність у разі його припинення або розірвання.

Відповідно до п. 5.2. договору, підставою припинення договору є: закінчення його строку, якщо договір не було поновлено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; взаємна згода сторін; добровільна відмова орендаря від земельної ділянки.

Згідно п. 5.3. договору підставою для дострокового розірвання договору є, зокрема, рішення суду про розірвання договору у встановлених випадках.

У відповідності до п. 5.6. договору в разі припинення або розірвання договору орендар та орендодавець мають забезпечити виконання умов повернення земельної ділянки, визначених у пункті 2 договору.

Додатковим договором від 24.10.2006, який нотаріально посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 7619, внесено зміни щодо об`єкта оренди за договором та передбачено, що в оренду передається земельна ділянка для організації житлової забудови садибного типу загальною площею 0,5467 га, за рахунок земель державної власності в селі Дударків Дударківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Окрім того, відповідним додатковим договором змінено розмір орендної плати.

З відомостей Державного земельного кадастру вбачається, що об`єкт оренди складається із двох земельних ділянок земельної ділянки з кадастровим номером :01:030:0017 загальною площею 0,3606 га та земельної ділянки з кадастровим номером :01:030:0138 загальною площею 0,1861 га.

Позивач вказує, що у 2019 році звернувся до Дударківської сільської ради для отримання викопіювання з генерального плану та схеми зонування території с. Дударків, а також відомостей щодо того, з яким цільовим призначенням орендована ділянка запроектована в новому генеральному плані та плані зонування, що підтверджується копіями звернень позивача та відповіддю Дударківської сільської ради.

Окрім того, позивач звернувся до Державного підприємства «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» з запитом щодо функціонального використання орендованої земельної ділянки, на який надано відповідь за № 575 від 22.11.2019, у якій повідомлено, що земельні ділянки, які є об`єктом договору оренди відповідно до генерального плану с. Дударків за функціональним призначенням відноситься до території інженерно-транспортної інфраструктури і формують вуличну мережу житлової забудови; потрапляють в існуючі межі червоних ліній вулиць; запроектоване в генеральному плані с. Дударків використання земельної ділянки показано в типовому поперечному профілі вулиці; в межі червоної лінії вулиці входить проїзна частина (дорога з твердим (асфальтовим) покриттям), тротуар, територія для прокладання інженерних комунікацій, у т.ч. канал, яким здійснюється відведення поверхневих стічних вод; розміщення і будівництво наземних об`єктів житлово-цивільного, промислового призначення та інших капітальних споруд, окрім об`єктів транспорту та інженерних мереж, в межах червоних лінії вулиць і доріг забороняється.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельних ділянок, що є об`єктом оренди за договором, є відповідна територіальна громада від імені якої діє Пристолична сільська рада. Підставою для державної реєстрації права власності, є акт № 10 приймання передачі земельних ділянок комунальної власності Дударківської сільської ради, що передані в оренду та постійне користування фізичним та юридичним особам від 30.06.2021.

Поряд з цим, пп. 4 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів територіальних громад» (зі змінами та доповненнями) визначено, що повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, старост сіл, селищ територіальних громад, які увійшли до складу територіальних громад, території яких затверджено Кабінетом Міністрів України на підставі цього Закону, припиняються в день набуття повноважень сільських, селищних, міських рад, обраних на перших місцевих виборах у 2020 році відповідно до пп. 2 п. 2 цього Закону.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 715-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» територія с. Дударків входить до складу території Пристоличної територіальної громади.

Таким чином, повноваження Дударківської сільської ради припинені в день набуття повноважень Пристоличною сільською радою.

Відповідно до рішення Пристоличної сільської ради від 10.12.2020 № 23-1-VIII «Про початок реорганізації Великоолександрівської сільської ради та Дударківської сільської ради шляхом приєднання до Пристоличної сільської ради» розпочато процедуру реорганізації, зокрема, Дударківської сільської ради шляхом приєднання до Пристоличної сільської ради, що є адміністративним центром та визначено, що Пристолична сільська рада є правонаступником майна, прав та обов`язків вказаних сільських рад.

Отже, у даному випадку особою, яка здійснює повноваження від імені власника об`єкта оренди є Пристолична сільська рада, для якої в силу п.2.5 договору договір зберігає чинність.

19.02.2021 позивач звернувся до Пристоличної сільської ради із заявою № 4/6-2 від 15.02.2021 про розірвання договору оренди земельної ділянки на підставі добровільної відмови орендаря, посилаючись на те, що орендована земельна ділянка згідно генерального плану с. Дударків запроектована як дорога з твердим асфальтовим покриттям, що не відповідає меті використання земельної ділянки згідно договору.

Рішенням Пристоличної сільської ради № 438-3-VIII від 20.05.2021 «Про розгляд листа ТІЗ «Ротонда» щодо розірвання договору оренди земельних ділянок площею 0,3606 га, кадастровий номер :01:030:0017; площею 0,1861 га, кадастровий номер :01:030:0138» позивачу відмовлено у розірванні договору оренди та зазначено про необхідність приведення вказаної ділянки у відповідність до її функціонального призначення згідно генерального плану с. Дударків.

15.06.2021 позивач повторно звернувся із заявою про розірвання договору оренди, на що рішенням Пристоличної сільської ради № 857-5-VIII від 29.07.2021 у розірванні договору оренди було відмовлено.

Позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом та просить розірвати договір оренди земельної ділянки. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідачем було порушено право позивача на добровільну відмову від договору, що за умовами договору є самостійною підставою для припинення договору. До того ж, посилається на істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, що згідно ст. 652 Цивільного кодексу України є самостійною підставою для дострокового розірвання договору, адже після укладення договору оренди у генеральному плані села Дударків орендовані земельні ділянки були запроектовані як дорога з твердим асфальтовим покриттям, що фактично робить неможливим їх використання позивачем відповідно до цільового призначення, визначеного умовами договору оренди.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Сутність розглядуваного позову полягає в тому, що за твердженням позивача відповідач ігнорує безумовне, нічим не обумовлене право позивача добровільно відмовитися від оренди земельної ділянки, правовими наслідками чого є припинення договору. При цьому відмова позивача від договору оренди обумовлена настанням негативних для нього наслідків, які полягають у неможливості використання орендованих земельних ділянок за їх цільовим призначенням, визначеним умовами договору, що також свідчить про наявність підстав для дострокового розірвання договору оренди внаслідок істотної зміни обставин, якими сторони керувалися станом на час укладання договору оренди.

Як передбачено п. 9 ст. 93 Земельного кодексу України відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Законом України «Про оренду землі» врегульовано відносини оренди землі і його норми є спеціальними, оскільки регулюють спірні відносини.

Згідно ст. 1 вказаного Закону оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

В силу ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 цього ж Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійного договору (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства/концесії); припинення (розірвання) спеціального інвестиційного договору, укладеного відповідно до Закону України «Про державну підтримку інвестиційних проектів із значними інвестиціями». Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Крім того, зі змісту ст. ст. 31, 32 названого Закону вбачається, що одним із способів припинення договору є розірвання договору, яке вчиняється або за взаємною згодою сторін, або на вимогу однієї із сторін в судовому порядку, або в односторонньому порядку, якщо таке право передбачене в договорі.

Положеннями ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України також передбачено, що однією із підстав припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Як слідує з умов укладеного договору, сторонами за взаємною згодою у договорі погоджено можливість припинення такого договору у разі добровільної відмови орендаря від земельної ділянки (п. 5.2 договору).

Згідно ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно ч.ч. 2-4 вказаної статті: сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

З наведеного вбачається, що добровільна відмова орендаря від оренди земельної ділянки є достатньою підставою для висновку про припинення укладеного договору, адже така відмова не потребує схвалення з боку орендодавця, прийняття ним з цього приводу будь-якого рішення, право на таку відмову прямо визначено умовами договору, як визначено і правові наслідки такої відмови припинення договору.

Поряд із цим, як вбачається зі змісту заяв позивача від 15.02.2021 та від 15.06.2021, ним ініційовано питання щодо припинення договору оренди, у спосіб його розірвання на підставі добровільної відмови від оренди земельної ділянки.

Тобто по суті сам зміст поданих позивачем заяв породжував певну невизначеність щодо дійсних намірів позивача. А саме, якщо позивач мав намір припинити договір оренди на підставі п. 5.2. договору, то для цього йому було потрібно подати лише заяву про відмову від оренди земельної ділянки. Водночас, якщо позивач мав намір ініціювати процедуру дострокового розірвання договору оренди у зв`язку із неможливістю використання об`єкта оренди за його цільовим призначенням, то така заява мала бути подана із дотриманням вимог ст. 188 Господарського кодексу України та ст. 652 Цивільного кодексу України.

Тут треба зазначити, що певна правова невизначеність щодо відмінності/тотожності процедури припинення договору та процедури його розірвання прямо закладена у змісті ст. ст. 31, 32 Закону України «Про оренду землі», що імовірно могло стати підставою для невизначеності і поведінки позивача щодо способу припинення орендних правовідносин із відповідачем.

Як вбачається, позивач звернувся до суду із позовом саме про розірвання договору оренди, стверджуючи про наявність підстав для такого розірвання, як у зв`язку із його добровільною відмовою від земельної ділянки, що узгоджується із правовими підставами для зміни або розірвання договору, визначеними ст. 651 Цивільного кодексу України, так і у зв`язку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися станом на час укладання договору, що узгоджується із правовими підставами для зміни або розірвання договору, визначеними ст. 652 Цивільного кодексу України.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. подібні висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23) від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 (пункт 67).

Оскільки обрання способу захисту порушеного права є безумовним повноваженням позивача, а до функцій суду відноситься лише співвіднесення ефективності обраного способу сутності порушення права позивача, суд вважає, що вимога позивача про розірвання договору є цілком прийнятною для розглядуваних правовідносин, адже дозволить припинити існування невизначеності щодо факту припинення договору.

Судом встановлено, що право позивача на припинення орендних правовідносин з підстав його добровільної відмови від оренди було порушено у спосіб прийняття відповідачем рішень від 20.05.2021 та від 29.07.2021 про відмову у розірванні договору, адже подання позивачем заяв від 15.02.2021 та від 15.06.2021, в яких зазначено про намір скористатися правом передбаченим п. 5.2. договору прийняття жодного рішення відповідачем не вимагалося і подання такої заяви було достатнім для висновку про припинення договору із моменту отримання відповідачем заяви позивача.

Проте, оскільки сам зміст заяв позивача містить прохання про розірвання договору і зміст ст. ст. 31, 32 Закону України «Про оренди землі» певною мірою сприймає розірвання договору як форму припинення договору оренди, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позову та застосування судом обраного позивачем способу захисту порушеного права, як достатнього та ефективного по відношенню до сутності порушеного права позивача. Та для задоволення такого позову достатнім вбачається встановлення судом узгодження сторонами в договорі можливості припинення договору оренди на підставі нічим не обумовленої добровільної відмови позивача від оренди земельної ділянки.

З огляду на це, для вирішення цієї справи не є необхідною перевірка судом обставин, викладених позивачем у позові щодо наявності альтернативних підстав для розірвання договору, як то неможливість використання орендованих земельних ділянок за цільовим призначенням, як обставини, що свідчить про істотну зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору, в аспекті положень ст. 652 Цивільного кодексу України, а тому доводи позивача в цій частині судом не перевіряються та не оцінюються.

З урахуванням встановлених судом обставин, та оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 гривень, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства індивідуальних забудовників «Ротонда» задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди земельної ділянки від 10.04.2006, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 2553.

3. Стягнути з Пристоличної сільської ради (08325, Київська обл., Бориспільський р-н, село Щасливе, вулиця Фестивальна, будинок 39, код: 04527520) на користь товариства індивідуальних забудовників «Ротонда» (08330, Київська обл., Бориспільський р-н, село Дударків, код: 34162187) 2270,00 гривень судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 09.08.2022.

Суддя Р.М. Колесник