ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2022 р. Справа№ 910/7169/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тарасенко К.В.

розглянувши без виклику учасників справи, заяви Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива" та Приватного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" про ухвалення додаткового рішення

за результатом розгляду апеляційної скарги Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.09.2020 (повний текст складено 01.10.2020)

за заявою Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива"

про стягнення витрат на правничу допомогу

у справі № 910/7169/20 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря"

до Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива"

про стягнення 177 320 грн,30.05.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива" задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.09.2020 у справі № 910/7169/20 скасовано. Постановлено додаткове рішення. Заяву Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива" про стягнення витрат на правничу допомогу у справі у справі № 910/7169/20 задоволено. Вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" на користь Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива" витрат на правничу допомогу в розмірі 24 480,00 грн.

До Північного апеляційного господарського суду від представників сторін надійшли наступні документи:

- від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить суд апеляційної інстанції стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн. Вказана заяви позивача обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500,00 грн.

- від відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій він просить суд апеляційної інстанції здійснити розподіл судових витрат та стягнути з позивача на користь відповідача 10 980,00 грн витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. У вищезгаданій заяві відповідач зазначає, що питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішувалося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.05.2022 прийнято до розгляду заяви Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива" та Приватного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" про ухвалення додаткового рішення в суді апеляційної інстанції; розгляд заяв вирішено здійснювати без повідомлення (виклику) учасників процесу.

До Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" надійшли письмові заперечення щодо заяви Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива" про ухвалення додаткового рішення.

Узагальненні доводи вищевказаних письмових заперечень зводяться до того, що на думку позивача:

- заява відповідача про ухвалення додаткового рішення не містить будь-яких доводів неправомірних дій позивача, як і їх доведення;

- розмір витрат понесених адвокатом відповідача є неспівставним з обставинами справи, так як за твердженням позивача, подання окремих документів фактично свідчить про штучне збільшення обсягу робіт адвоката за рахунок подачі таких документів та вчинення дій.

За таких обставин позивач наголошує на тому, що у будь - якому випадку, наданий договір та акт не підтверджують реальність адвокатських витрат (їх необхідність), оскільки суперечать критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а тому за твердженням позивача має бути зменшеним.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши заяви Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива" та Приватного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі № 910/7169/20, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1, ч.ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилами ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Колегія суддів зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат викладено у ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до нього інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому стосовно відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін, вирішуючи питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначено положеннями чч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Тобто вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд за наявності заперечень сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що наведеними у ч.ч. 5- 7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5- 7, 9 ст. 129 цього Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правничу допомогу, повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно зазначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним предмету спору. Зважаючи на викладене, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

За результатами розгляду апеляційної скарги, постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива" задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.09.2020 у справі № 910/7169/20 скасовано. Постановлено додаткове рішення. Заяву Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива" про стягнення витрат на правничу допомогу у справі у справі № 910/7169/20 задоволено. Вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" на користь Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива" витрат на правничу допомогу в розмірі 24 480,00 грн.

Згідно з ч. 8, ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною першою ст. 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Крім того, відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що розмір суми судових витрат, які поніс останній і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.09.2020) становить 1500,00 грн - витрати на професійну правничу допомогу. До відзиву на апеляційну скаргу від позивача долучено додаток № 10 до договору про надання правничої допомоги від 09.01.2019 № 01/19 та акт надання послуг № 23 від 11.11.2020 до договору про надання правничої допомоги від 09.01.2019 № 01/19.

Окрім цього, позивачем до письмових заперечень на відповідь долучено платіжне доручення № 2684 від 30.11.2020 на суму 8250,00 грн, що підтверджує сплату послуг за надання професійної правничої допомоги.

Також до позовної заяви позивачем долучено договір № 01/19 від 09.01.2019 про надання правничої допомоги (надалі договір № 01/19), який укладений між позивачем (клієнтом) та адвокатським бюро "Саленка Володимира Юрійовича" бюро).

За умов п. 1.1. договору № 01/19 клієнт уповноважує, а бюро приймає на себе обов`язки щодо захисту прав і законних інтересів клієнта у будь-якому статусі та надання йому правничої допомоги у будь - якій справі, у тому числі, за окремими дорученнями клієнта.

За здійснення дій визначених у розділі 1 цього договору, плата визначається за домовленістю сторін в залежності від складності справи (обсягу наданих послуг), витраченого часу та інше (п. 3.1. договору № 01/19).

Згідно п. 3.2. договору № 01/19 сума оплати має бути взаємно погоджена заздалегідь відповідно до об`єму наданих юридичних послуг, що підлягають оплаті за даним договором. Вартість таких послуг сторони можуть затвердити шляхом укладення додаткових угод та/ або додатків до цього договору.

Відповідно до п. 1 додатку № 10 від 09.11.2020 до договору № 01/19 бюро зобов`язується надати клієнту правову допомогу наступного характеру згідно з договором про надання правничої допомоги від 09.01.2019 № 01/19:

- підготовка відзиву на апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.09.2020 по справі № 910/7169/20.

В силу вимог п. 2 додатку № 10 від 09.11.2020 до договору № 01/19 сторони домовились, що вартість послуг згідно з п. 1 становить 1500,00 грн, які мають бути сплачені протягом 15 робочих днів з дати підписання цього завдання доручення.

Цей додатком № 10 до договору про надання правничої допомоги від 09.01.2019 № 01/19 складено у двох примірниках - по одному для кожної із сторін. У всьому іншому, сторони керуються договором про надання правничої допомоги від 09.01.2019 № 01/19.

Однак враховуючи, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 у даній справі прийнята не на користь позивача, судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви позивача ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування правової допомоги.

Стосовно заяви відповідача про понесення ним витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає про наступне.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідач на підставі ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України заявив намір про понесення ним адвокатських витрат та зобов`язався надати суду апеляційної інстанції докази понесення витрат не пізніше п`яти днів після ухвалення постанови Північного апеляційного господарського суду.

Також до матеріалів справи долучено заяву щодо розподілу судових витрат в суді апеляційної інстанції.

Після винесення судом апеляційної інстанції постанови від 16.02.2022, відповідач звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в суді апеляційної інстанції до якої додано докази понесення відповідачем витрат на правничу допомогу адвоката, а саме: копія додаткової угоди від 10.01.2021 до договору про надання адвокатських послуг від 01.06.2020; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; акт обсягів наданих послуг і виконаних робіт адвокатом та їх вартості (детальний опис робіт) від 30.12.2021 № 12/госп; копія платіжного доручення № 106373 від 22.03.2022 про частину оплати послуг адвоката на суму 2300,00 грн.

З долученого до матеріалів справи договору про надання адвокатських послуг від 01.06.2020 (надалі - договір) укладеного між адвокатом Юшином Д.В. та відповідачем вбачається, що відповідно до п. 1.1. договору адвокат зобов`язується надавати позивачу адвокатські послуги щодо захисту прав і інтересів останнього у будь - яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в судах загальної юрисдикції України (в тому числі адміністративних та господарських судах) та правоохоронних органах, а замовник зобов`язання оплати такі послуги.

За правилами п. 2.1. договору послуги надаються виконавцем замовнику шляхом: усного та письмового консультування на підставі аналітичного дослідження законодавчого врегулювання суспільних правовідносин у певній галузі; вивчення та опрацювання судової практики з певних категорій справ; складання проектів необхідних процесуальних документів, звернень, скарг, претензій та позовних заяв, листів; надання послуг щодо захисту інтересів замовника в органах судової влади (представництво замовника в судах будь-якої інстанції).

В силу вимог п. 4.1. договору орієнтовна ціна договору складає 18 000,00 грн і може бути змінена сторонами. Вартість наданих послуг розраховується відповідно до годин роботи за формулою: 1 година дорівнює 1800,00 грн, а саме:

4.1.1. аналітичне дослідження законодавчого врегулювання суспільних правовідносин у певній галузі, вивчення та опрацювання судової практики з певних категорій справ, консультації - до 3-х годин;

4.1.2. підготовка процесуальних документів по суті справи, апеляційні, касаційні скарги - не менше 3-х годин, інші заяви з процесуальних питань - до 2-х годин. Участь в судових засіданнях в усіх без виключення інстанціях не менше 1 години;

4.1.3. виконання представницьких функцій в інших органах та установах, участь у переговорах до 2 годин.

За фактично надані послуги замовник сплачує виконавцеві кошти в розмірі, визначеному в актах виконаних робіт (п. 4.2. договору).

10.01.2021 між позивачем та адвокатом Юшином Д.В. укладено додаткову угоду до договору про надання адвокатських послуг, якою внесено зміни:

- до п. 4.1. розділу 4 "Плата за надання послуг" змінивши цифри "18 000 грн" на "40 000,00 грн";

- до п. 2.3.розділу 2 "Порядок і строки надання послгу виконавцем" основного договору замінивши дату "31.12.2021" на "31.12.2022";

- до п. 8.1. розділу 8 "Дія договору" змінити дату "31.12.2021" на "31.12.2022".

За актом № 12/госп обсягів наданих послуг і виконаних робіт адвокатом та їх вартості (детальний опис робіт) від 30.12.2021 адвокатом відповідача надано юридичні послуги у загальному розмірі 10 980,00 грн.

Колегія суддів враховує, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що на предмет відповідності критеріям, передбаченим у ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5 - 7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5 - 7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Колегія суддів зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Оцінивши докази, надані відповідачем на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, колегія суддів дійшла висновку про те, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є співмірним із складністю справи, ціною позову та виконаними адвокатом роботами, наданими послугами, витраченим часом та обсягом наданих послуг, що відповідає критеріям розумності, справедливості.

Твердження позивача викладені у запереченнях проти задоволення заяви відповідача своє підтвердження не знайшли, оскільки є безпідставними та необгрунтованими.

За таких обставин, заява Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива" про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 Господарського кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/7169/20 - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" (04074, місто Київ, вулиця Лугова, будинок 1-А; ) на користь Дочірнього підприємства "Бест Альтернатива" (01014, місто Київ, вулиця Дорогожицька, будинок 13; ) витрат на правничу допомогу в розмірі 10 980,00 грн (десять тисяч дев`ятсот вісімдесят грн 00 коп).

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Київська поліграфічна фабрика "Зоря" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/7169/20 - відмовити.

Матеріали справи № 910/7169/20 повернути до Господарського міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

К.В. Тарасенко