ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/1417/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.,

секретар судового засідання: Шимон О.О.,

за участю представників сторін:

від позивача-1: Желтухін О.В., витяг з ЄДР;

від позивача-2: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

за участю прокурора: Ревелюк Т.О., посвідчення №058864 від 21.12.2020;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави в особі 1. Кабінету Міністрів України; 2. Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

до 1. Фермерського господарства Кавецького;

2. Народицької селищної ради Житомирської області

про визнання незаконним та скасування рішення Народицької селищної ради, зобов`язання повернути земельну ділянку

Процесуальні дії по справі.

Заступник керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Фермерського господарства Кавецького та Народицької селищної ради Житомирської області, згідно з яким просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Народицької селищної ради №132 від 28.01.2021 про надання ФГ Кавецького в оренду земельної ділянки та укладання попереднього договору оренди землі загальною площею 328,00 га із реформованого КСП "Зоря" на території Народицької селищної ради;

- зобов`язати ФГ Кавецького () повернути до земель запасу земельні ділянки загальною площею 328,00 га, які фактично вибули за актом приймання-передачі від 01.02.2021 із сформованих земельних ділянок з кадастровими номерами :07:003:0045, :07:003:0046, :06:002:0052, :07:001:0069; :06:009:0010, :07:004:0002, :07:004:0001, :06:009:0009, :06:004:0028, :07:001:0065, шляхом їх передачі Кабінету Міністрів України ().

Ухвалою господарського суду від 04.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.02.2022.

21.01.2022 на електронну адресу суду від позивача-2 надійшло клопотання від 19.01.2022 про розгляд справи за відсутності його представника, враховуючи те, що ГУ Держгеокадастру у Житомирській області є позивачем у справі, а прокуратура виступає в інтересах держави в особі, у тому числі, останнього (т.1, а.с.135-136).

31.01.2022 на електронну адресу суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву №01-16/247 від 27.01.2022, згідно з яким останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (т.1, а.с.137-142).

02.02.2022 через загальний відділ суду (канцелярію) від позивача-1 надійшли пояснення щодо позову (з додатками) (т.1, а.с.145-165).

Ухвалою суду від 02.02.2022 відкладено підготовче засідання на 02.03.2022.

На адресу суду надійшли такі процесуальні документи:

- відзив відповідача-1 від 10.02.2022 №15/2022 на позовну заяву, згідно з яким останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю (з додатками) (т.1, а.с.191-199);

- відповідь прокуратури від 08.02.2022 №15/1-95 вих-22 на відзив Народицької селищної ради, згідно з якою прокурор вважає доводи відповідача-2 безпідставними та необґрунтованим (т.1, а.с.173-190);

- заява відповідача-2 №01-16/421 від 17.02.2022, у якій викладені заперечення на відповідь на відзив (т.1, а.с.200-201).

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, судові засідання, призначені до розгляду Господарським судом Житомирської області на 02.03.2022, було знято з розгляду (т.1, а.с.202).

Ухвалою суду 24.03.2022 підготовче засідання перепризначено на 18.05.2022.

17.05.2022 до суду від Житомирської обласної прокуратури надійшло клопотання від 16.05.2022 №15/1-162вих-22 про долучення до матеріалів справи додаткових документів (т.1, а.с.207-215).

Ухвалою суду від 18.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.06.2022.

09.06.2022 на електронну пошту суду від Народицької селищної військової адміністрації Коростенського району Житомирської області надійшов лист від 08.06.2022 вих.№01-16/335, у якому повідомлено про дострокове припинення повноважень Народицької селищної ради у зв`язку з утворенням Народицької селищної військової адміністрації, відповідно до ст.28 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" та ч.5 ст.78 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (т.1, а.с.222).

16.06.2022 до суду електронною поштою від відповідача-1 надійшло клопотання від 16.06.2022 про зупинення провадження у справі №906/1417/21 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №910/5201/19 (т.1, а.с.223-224).

Ухвалою суду від 16.06.2022 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-1 від 16.06.2022 про зупинення провадження у справі №906/1417/21; відкладено розгляд справи по суті на 20.07.2022 о 12:00 для належного повідомлення Народицької селищної військової адміністрації про дату, час і місце розгляду справи, а також рекомендовано прокурору та сторонам у разі повернення ФГ Кавецького земельних ділянок загальною площею 328,00 га, які були передані за актом приймання-передачі від 01.02.2021, завчасно до судового засідання надати суду відповідні докази.

Представники позивача-2 і відповідачів у засідання не з`явилися, додаткових документів на виконання вищевказаної ухвали суду не надали.

04.07.2022 до суду повернулася без вручення надіслана відповідачу-2 ухвала від 16.06.2022 у справі №906/1417/21 з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (т.1, а.с.238-241).

Відповідно до ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення. Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №923/1432/15.

У даному випадку суд також враховує, що відповідач-2 не був позбавлений права та об`єктивної можливості ознайомитись, зокрема з ухвалою суду від 16.06.2022 у справі №906/1417/21, в Єдиному державному реєстрі судових рішень чи дізнатися про слухання справи за його участю з офіційного веб-сайту Господарського суду Житомирської області в мережі Інтернет.

На підставі викладеного відповідач-2 вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

20.07.2022 на електронну пошту суду від відповідача-1 надійшла заява від 20.07.2022 вих.№89/2022 про відкладення судового засідання з посиланням на введення в країні воєнного стану та неможливість участі під час розгляду цієї справи Народицької селищної ради через дострокове припинення її повноважень у зв`язку з утворенням Народицької селищної військової адміністрації Коростенського району Житомирської області (т.2, а.с.1).

Суд зауважує, що сам по собі факт введення воєнного стану в Україні не створює перешкод у здійсненні правосуддя; робота судів в умовах воєнного не припинена, конституційне право людини на судовий захист не обмежено.

Суд звертає увагу, що зміни до ГПК України в частині строків розгляду справи не вносились, ніяких скорочених чи прискорених процедур здійснення правосуддя немає, а отже, справа має бути розглянута з дотриманням принципів господарського судочинства.

Враховуючи реальну поточну обстановку в м.Житомир та Житомирській області, Господарський суд Житомирської здійснює правосуддя, відповідно до ст.ст.10, 12-2, 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з урахуванням рекомендацій Ради суддів України від 02.03.2022.

Суд нагадує, що ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін.

Суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи те, що неявка відповідачів у засідання не перешкоджає повному та всебічному розгляду справи, а їх явка обов`язковою не визнавалася, останні не були позбавлені права взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в матеріалах справи містяться заяви відповідачів по суті цього спору, тому у даному випадку суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання і відмовляє відповідачу-1 у задоволенні заяви від 20.07.2022 вих.№89/2022.

Прокурор та представник позивача-1 позовні вимоги підтримали за предметом та підставами позову, просили задовольнити їх у повному обсязі.

У судовому засіданні 20.07.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Народицька селищна рада всупереч вимог ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст.ст.12, 93, 122-124, 134 Земельного кодексу України прийняла рішення та без виготовлення проєкту землеустрою і без проведення земельних торгів передала в оренду приватному суб`єкту господарювання земельну ділянку, яка відноситься до зони радіоактивно забрудненої території, несформована як об`єкт цивільних прав у розумінні ст.79-1 Земельного кодексу України, використовується суб`єктом господарювання без належних правових підстав. Прокурор стверджує, що попередній договір від 01.02.2021 №28 не може вважатися укладеним і чинним, оскільки Законом України «Про оренду землі» не передбачено укладення такого договору, який поміж іншого, не містить ознаки попереднього договору в розумінні ст.635 ЦК України (т.1, а.с.2-21).

Позивач-1 у своїх письмових поясненнях щодо позову від 26.01.2022 №11.2/09-11/16/1796 підтримав правову позицію прокуратури, зазначивши, що орган місцевого самоврядування неправомірно розпорядився та передав, а суб`єкт господарювання набув право користування на земельні ділянки, які віднесені до зони радіоактивно забрудненої території, що суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україні (т.1, а.с.145-155).

У відзиві на позовну заяву №01-16/247 від 27.01.2022 Народицька селищна рада заперечила щодо задоволення позовних вимог повністю за їх незаконністю і необґрунтованістю; вказала, що позивач не подав фактичних обстежень ґрунтів органами ДУ «Інституту охорони ґрунтів» чи іншими уповноваженими органами на підтвердження того, що за своїми показниками зазначені землі відносяться до відповідної категорії забрудненості, не надав доказів для порівняння доаварійного стану ґрунтів і наявного фактичного стану показників забруднення на момент подання позову; не подав доказів щодо здійснення консервації земель, щодо яких прийнято спірне рішення. Окрім того, на думку відповідача-2, відсутні підстави для здійснення прокурором представництва інтересів держави в особі КМУ та ГУ Держгеокадастру у Житомирській області (т.1, а.с.137-140).

У відзиві на позовну заяву від 10.02.2022 №15/2022 ФГ Кавецького зазначив, що позовні вимоги є безпідставними і не підлягають задоволенню, оскільки спірні земельні ділянки знаходяться за межами зони відчуження і відселеної частини зони безумовного (обов`язкового) відселення, здійснення сільськогосподарської діяльності на них не потребує отримання спеціального дозволу Державного агентства України з управління зоною відчуження. Відповідач-1 повідомив, що на його замовлення Житомирською філією Державної установи "Інституту ґрунтів України" здійснено агрохімічне обстеження ґрунтів сільськогосподарських угідь, за результатами якого не виявлено перевищення показників радіоактивного забруднення. При цьому будь-які дослідження на предмет рівня радіоактивного забруднення спірних земельних ділянок ні позивачем, ні розробником проєкту землеустрою не проводились (т.1, а.с.191-193).

Прокурор подав відповідь від 08.02.2022 №15/1-95вих-22 на відзив Народицької селищної ради, у якій підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, а з приводу представництва зазначив, що дотримав процедуру, визначену ст.23 Закону України «Про прокуратуру»; компетентні органи, яких прокурор визначив позивачами, знали про порушення інтересів держави, але не звернулися до суду з відповідним позовом у розумний строк (т.1, а.с.173-183).

У свою чергу від Народицької селищної ради надійшло заперечення на відповідь на відзив №01-16/421 від 17.02.2022, у якому вказано, що позивач належним чином не обґрунтував забрудненість та віднесення спірних земельних ділянок до зазначеної у позові категорії забрудненості та не надав доказів для порівняння доаварійного стану ґрунтів і наявного фактичного стану показників забруднення на момент подання позову (а.с.200-201).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Народицької селищної ради Житомирської області третьої сесії VIII скликання №132 від 28.01.2021 «Про надання ФГ Кавецького в оренду земельної ділянки та укладання попереднього договору оренди землі загальною площею 328,00 га із реформованого КСП "Зоря" на території Народицької селищної ради» вирішено на період виготовлення проєкту із землеустрою та до укладання довгострокового договору оренди земельної ділянки укласти попередній договір оренди земельної ділянки з ФГ Кавецького для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 328,00 га із земель реформованого КСП "Зоря", на території Народицької селищної ради; встановити орендну плату у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та укласти попередній договір оренди земельної ділянки (а.с.22).

01.02.2021 між Народицькою селищною радою (далі - орендодавець, відповідач-2) та Фермерським господарством Кавецького (далі - орендар, відповідач-1) укладено попередній договір оренди землі №28 (далі - попередній договір), відповідно до п.1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (землі запасу селищної ради) на підставі рішення сесії Народицької селищної ради від 28.01.2021 №132 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Народицької селищної ради Житомирської області, біля населеного пункту смт.Народичі (далі - земельна ділянка або об`єкт оренди) (т.1, а.с.23-25).

За змістом п.2 попереднього договору, в оренду передається земельна ділянка сільськогосподарського призначення (землі запасу селищної ради) загальною площею 328,00 га, у тому числі: рілля 328,00 га (додаток - викопіювання із плану землекористування Народицької селищної ради, кадастрові номери :07:003:0045, :07:003:0046, :06:002:0052, :07:001:0069; :06:009:0010, :07:004:0002, :07:004:0001, :06:009:0009, :06:004:0028, :07:001:0065).

Згідно з п.8 попереднього договору, договір укладено з 01.02.2021 по 01.01.2022 - 11 місяців.

Цей договір набуває чинності після його підписання сторонами та його реєстрації (п.42 попереднього договору).

Відповідно до акта прийому-передачі земельної ділянки від 01.02.2021, Народицькою селищною радою як орендодавцем на підставі рішенням третьої сесії VIII скликання Народицької селищної ради від 28.01.2021 №132 передано, а ФГ Кавецького як орендарем прийнято земельну ділянку площею 328,00 га, яка знаходиться на території Народицької селищної ради Народицького району Житомирської області біля населеного пункту смт.Народичі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Термін оренди з 01.02.2021 по 01.01.2022 - 11 місяців (т.1, а.с.26).

До справи долучено витяги з Державного земельного кадастру, з яких вбачається, що площа земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0045 становить 64,5273 га, земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0046 - 47,0768 га, :06:002:0052 - 19,3554 га, :07:001:0069 - 10,4817 га; :06:009:0010 - 41,9595 га, :07:004:0002 - 80,1101 га, :07:004:0001 - 16,0839 га, :06:009:0009 - 11,0376 га, :06:004:0028 - 1,0891 га, :07:001:0065 - 7,7839 га, а також те, що вказані земельні за цільовим призначенням є землями запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), за категорією земель - землями сільськогосподарського призначення, за видом використання - землями запасу; відносяться до зони радіоактивно забрудненої території, у зв`язку з чим встановлено обмеження у їх використанні на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», строк дії обмеження - безстроково (т.1, а.с.36-82).

Окрім того, в матеріалах справи є лист Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №10-6-0.9-4644/2-21 від 08.09.2021, з якого вбачається, що спірні земельні ділянки відносяться до зони безумовного (обов`язкового) відселення (т.1, а.с.212-213), а також лист №10-6-0.47-5298/2-21 від 22.10.2021, за яким відповідно до інформації управління у Коростенському районі та згідно планово-картографічних матеріалів колективних сільськогосподарських підприємств спірні земельні ділянки є забрудненими внаслідок аварії на ЧАЕС та не входять до складу земель, які передавалися до колективних сільськогосподарських підприємств (т.1, а.с.119).

У зв`язку з викладеними обставинами, прокурор звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокуратура здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч.4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор, зокрема, звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.174 цього Кодексу.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 визначив, що прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах

Разом із тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч.ч.3, 4 ст.53 ГПК України, ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Сама по собі обставина незвернення позивача/позивачів з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом/органами своїх функцій із захисту інтересів держави.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Суд звертає увагу, що саме лише посилання прокурора у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз.2 ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (відповідний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки: "Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".

У даному випадку позов пред`явлено в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Обґрунтовуючи наявність порушення інтересів держави та підстав для їх представництва прокурором, останній зазначив, що Народицькою селищною радою перевищено надані законодавством повноваження при прийнятті рішення та передачі ФГ Кавецького земельних ділянок, які віднесені до зони радіоактивно забрудненої території, що суперечить принципам регулювання земельних відносин, які закріплені ст.14 Конституції України та ст.5 ЗК України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Згідно зі ст.13 ЗК України, до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належать, зокрема, а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Пунктом 8 ст.122 ЗК України передбачено, що Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування, які не входять до складу адміністративно-територіальних одиниць, а також передає у користування земельні ділянки зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, в силу положень ст.122 ЗК України, Кабінет Міністрів України є органом, який від імені держави здійснює розпорядження спірними земельними ділянками, що відносяться до зони безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За таких обставин прокурор правомірно звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України.

Також позивачем у даній справі визначено Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області.

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015, Державна служба України з питань геодезії. картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топогрофо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру і створено саме з метою реалізації повноважень останньої на території Житомирської області.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Житомирська обласна прокуратура, відповідно до вимог ст.23 Закону України "Про прокуратуру", звернулася до КМУ та ГУ Держгеокадастру у Житомирській області з відповідними листами від 21.07.2021 №15/1-595вих-21 і від 22.07.2021 №15/1-629вих-21, у яких повідомила про виявлений факт порушення вимог земельного законодавства з метою вжиття належних заходів відновлення порушених інтересів держави (т.1, а.с.83-85, 86-88).

Листом від 27.07.2022 №24419/0/2-21 КМУ повідомив про перенаправлення листа прокуратури до Мін`юсту, Міндовкілля, ДАЗВ, Держгеокадастру для розгляду та відповідного реагування, на що останніми надано відповіді (т.1, а.с.89, 92-97, 98-100, 101-103, 104-105). Зокрема, Міністерство юстиції України зазначило, що ефективне відновлення порушених інтересів держави у даному випадку можливе шляхом звернення органів прокуратури до суду в інтересах держави в особі відповідного органу (лист від 03.09.2021 №75024/11691-4-21/9.1.1); Держгеокадастр з приводу представництва прокурором інтересів держави в суді не заперечив (лист №5-28-0.194-10118/2-21 від 12.08.2021).

Також заступником Генерального прокурора на виконання вимог ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» видано письмову вказівку Житомирськiй обласнiй прокуратурі про необхідність застосування представницьких повноважень в інтересах держави в особi КМУ, зокрема звернення до суду з вказаним позовом (лист від 05.11.2021 за №15/3/3-151 вих21) (т1, а.с.184).

У свою чергу ГУ Держгеокадастру у Житомирській області листом від 27.07.2021 №10-6-0.112-4004/2-21 повідомило Житомирській обласній прокуратурі про неможливість звернення з відповідним позовом до суду у зв`язку з обмеженим фінансуванням і відсутністю коштів для сплати судового збору (т.1, а.с.90-91).

Враховуючи викладене, суд вважає, що прокурором дотримано вимоги ст.23 Закону України "Про прокуратуру" та обґрунтовано підстави для представництва інтересів держави в суді, оскільки позивачі заходів для усунення виявлених порушень шляхом подачі відповідного позову до суду не вжили, про такий намір Житомирську обласну прокуратуру не повідомили, що вказує на їх бездіяльність.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

За п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень (ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Статтею 83 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності (ч.1 ст.84 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 1 ст.123 ЗК України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Частиною 2 ст.123 ЗК України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проєктом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Приписами ст.124 ЗК України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно з ч.3 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 даного Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною 2 цієї статті.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (ч.6 ст.79-1 ЗК України).

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (ч.9, ч.10 ст.79-1 ЗК України).

Як встановлено судом, за відомостями з витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, площа земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0045 становить 64,5273 га, земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0046 - 47,0768 га, земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:0052 - 19,3554 га, земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0069 - 10,4817 га; земельної ділянки з кадастровим номером :06:009:0010 - 41,9595 га, земельної ділянки з кадастровим номером :07:004:0002 - 80,1101 га, земельної ділянки з кадастровим номером :07:004:0001 - 16,0839 га, земельної ділянки з кадастровим номером :06:009:0009 - 11,0376 га, земельної ділянки з кадастровим номером :06:004:0028 - 1,0891 га, земельної ділянки з кадастровим номером :07:001:0065 - 7,7839 га, Тобто сумарна площа вказаних земельних ділянок становить 299,5053 га.

Водночас, як вбачається з умов попереднього договору №28 від 01.02.2021 та додатків до нього, Народицька селищна рада на підставі рішення від 28.01.2021 №132 надала ФГ Кавецького в користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 328,00 га, кадастрові номери :07:003:0045, :07:003:0046, :06:002:0052, :07:001:0069; :06:009:0010, :07:004:0002, :07:004:0001, :06:009:0009, :06:004:0028, :07:001:0065. Будь-яких доказів щодо здійснення поділу та/або об`єднання раніше сформованих вказаних земельних ділянок матеріали справи не містять, що підтверджує доводи прокурора про те, що оспорюване рішення стосується земельної ділянки, яка несформована як об`єкт цивільних правовідносин.

Суд також встановив, що спірні земельні ділянки розташовані на території Житомирської області Народицького району Народицької селищної ради, не є землями комунальної власності, за цільовим призначенням віднесені до земель запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам), категорія земель - землі сільськогосподарського призначення. При цьому у розділі "Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки" зазначено вид обмеження - зона радіоактивного забрудненої території, підстава для виникнення обмеження - постанова Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», строк дії обмеження - безстроково (т.1, а.с.36-82).

Таким чином, спірні земельні ділянки розташовані на території Народицької селищної ради поряд з населеним пунктом смт.Народичі, який віднесено до зони безумовного (обов`язкового) відселення, відповідно до п.2 додатку №1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.12 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", землі зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення відмежовуються від суміжних територій і переводяться до категорії радіаційно небезпечних земель. Господарський обіг таких земель може здійснюватися лише з урахуванням особливостей режиму їх використання, визначених цим Законом. У зонах відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення забороняється, серед іншого, здійснення діяльності з метою одержання товарної продукції без спеціального дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері управління зоною відчуження та зоною безумовного (обов`язкового) відселення; ведення сільськогосподарської, лісогосподарської, виробничої та іншої діяльності.

Статтею 15 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що земельні ділянки, розташовані у зоні гарантованого добровільного відселення, належать до радіоактивно забруднених і використовуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Отже, керуючись наведеними нормами, спірні земельні ділянки розташовані в зоні радіоактивно забрудненої території внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В матеріалах справи відсутній дозвіл на здійснення діяльності з метою одержання товарної господарської продукції Державним агентством України з управління зоною відчуження на території Житомирської області.

Також суду не вдалося встановити наявності ріллі (п.2 договору) в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :07:003:0045, :07:003:0046, :06:002:0052, :07:001:0069; :06:009:0010, :07:004:0002, :07:004:0001, :06:009:0009, :06:004:0028, :07:001:0065, оскільки, як вбачається з додатків до витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, в розділі "Експлікація земельних угідь" зазначено про землі, які забруднені промисловими та іншими відходами, включаючи відвали та терикони, а також радіоактивно забруднені площі земельних ділянок - 64,5273 га, 47,0768 га, 10,4817 га, 41,9595 га, 80,1101 га, 16,0839 га,11,0376 га, 1,0891 га, 7,7839 га, відповідно.

Окрім того, суд вказує, що така форма документа, як попередній договір не містить юридичних підстав для надання в оренду земель сільськогосподарського призначення і порушує приписи Закону України "Про оренду землі" та Цивільного кодексу України.

Також, відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації цих прав. Стаття 126 ЗК України визначає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Однак, за наявними у справі витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, станом на 29.07.2021 відсутня інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі по спірних земельних ділянках.

Суд також звертає увагу на клопотання ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 14.07.2021 10-6-0.47-3787/2-21, у якому зазначено, що при прийнятті Народицькою селищною радою, у тому числі, рішення №132 від 28.01.2021 були порушені норми ст.ст. 122, 124, 125, 126, 134, 135 Земельного кодексу України, ст.ст. 13,16 Закону України "Про оренду землі" та перевищені повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками (т.1, а.с.106-109). Вказані висновки зроблено на підставі акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 13.07.2021, № 583-ДК/530/АП/09/01/-21 (т.1, а.с.110-113), за результатами якої винесено відповідний припис від 13.07.2021 реєстраційний №583-ДК/0321Пр/03/01/-21, адресований голові Народицької селищної територіальної громади з вимогою привести у відповідність до вимог чинного земельного законодавства, у тому числі, рішення №132 від 28.01.2021 (т.1, а.с.114-117).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що Народицька селищна рада неправомірно розпорядилась, а суб`єкт господарювання неправомірно набув право користування спірними земельними ділянками, які віднесені до зони радіоактивно забрудненої території. Відтак рішення Народицької селищної ради від 28.01.2021 №132 було прийнято з порушенням норм чинного законодавства.

Частиною 10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Приписами ч.1 ст.393 ЦК України унормовано, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.11.2018 у справі №912/1705/17, рішення органу виконавчої влади та органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства.

З підстав наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування рішення Народицької селищної ради №132 від 28.01.2021 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

За змістом ст.ст.15 і 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (ст.391 ЦК України, ч.2 ст.152 ЗК України). Вказаний спосіб захисту можна реалізувати шляхом подання негаторного позову.

Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Вказаний спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст.391 ЦК України).

Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц).

У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №145/2047/16-ц від 16.06.2020).

Тобто, достатнім для застосування негаторних способів захисту є встановлення факту неукладеності договору.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).

За ст.14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Власник земельної ділянки може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Як встановлено судом вище, в оренду ФГ Кавецького передано земельну ділянку, яка несформована як об`єкт цивільних правовідносин в розумінні ст.79-1 ЗК України, тому договір оренди землі від 01.02.2021 №28 (попередній) не може бути розцінено як попередній договір, оскільки не містить ознак такого договору в розумінні ст.635 ЦК України, зокрема, щодо визначення істотних умов основного договору. Окрім того, Законом України «Про оренду землі» не передбачено укладення такого договору.

З підстав викладеного та керуючись наведеними нормами, вказаний договір не може вважатися укладеним (таким, що відбувся).

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено (правова позиція Великої Палати Верховного Суду у справі №145/2047/16-ц від 16.06.2020).

Тому, ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення спірних земельних ділянок, які фактично вибули за актом приймання-передачі від 01.02.2021.

Станом на дату розгляду справи по суті докази повернення ФГ Кавецького спірних земельних ділянок загальною площею 328,00 га від учасників не надходили і в матеріалах справи відсутні.

З урахуваннням викладеного, суд приходить до висновку, що вірним способом захисту порушеного права у даному випадку є вимога про повернення спірних земельних ділянок, яка забезпечить законному володільцю реальну можливість користуватися і розпоряджатися даним майном, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази, надані сторонами на підтвердження своїх вимог і заперечень, повинні відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, встановленим ст.ст.76-79 ГПК України.

Суд цінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, заявлені відповідно до чинного законодавства, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст.129 ГПК України, витрати у вигляді сплати судового збору покладаються на відповідачів у рівних частинах.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Народицької селищної ради Житомирської області третьої сесії VIII скликання №132 від 28.01.2021 «Про надання ФГ Кавецького в оренду земельної ділянки та укладання попереднього договору оренди землі загальною площею 328,00 га із реформованого КСП "Зоря" на території Народицької селищної ради».

3. Зобов`язати Фермерське господарство Кавецького (вул.Шкільна, буд.23, с.Норинці, Коростенський район, Житомирська область, 11420, ) повернути до земель запасу земельні ділянки загальною площею 328,00 га, які фактично вибули за актом приймання-передачі від 01.02.2021 зі сформованих земельних ділянок з кадастровими номерами :07:003:0045, :07:003:0046, :06:002:0052, :07:001:0069; :06:009:0010, :07:004:0002, :07:004:0001, :06:009:0009, :06:004:0028, :07:001:0065, шляхом їх передачі Кабінету Міністрів України (вул.Грушевського, 12/2, м.Київ, 01008, ).

4. Стягнути з Фермерського господарства Кавецького (вул.Шкільна, буд.23, с.Норинці, Коростенський район, Житомирська область, 11420, ) на користь Житомирської обласної прокуратури (вул.Святослава Ріхтера, 11, м.Житомир, Житомирська область, 10002, , банк платника Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО: 820172, р/р UA0011049) судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

5. Стягнути з Народицької селищної ради Житомирської області (вул.Свято-Миколаївська, буд.175, смт.Народичі, Народицький район, Житомирська область, 11401, ) на користь Житомирської обласної прокуратури (вул.Святослава Ріхтера, 11, м.Житомир, Житомирська область, 10002, , банк платника Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО: 820172, р/р UA0011049) судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 01.08.22

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - У справу;

2,3 - позивачам (рек.)

+ на ел. пошту ;

+ на ел. пошту ;

+ на ел. пошту ;

4,5 - відповідачам (рек.)

+ на ел. пошту ;

+ ;

6 - Житомирській обласній прокуратурі (рек.) + на ел.пошту ;

7 - Народицькій селищній військовій адміністрації (11401, смт. Народичі Житомирської області, вул. 1 Травня, 15) (рек.).