ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2022 р. Справа № 910/18745/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Цімейко Б.А.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської організації "Захист Українського Народу"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 (повне рішення складено та підписано 29.03.2022) (суддя Князьков В.В.)

у справі № 910/18745/21 Господарського суду міста Києва

за позовом Громадської організації "Захист Українського Народу"

до Держави Україна в особі:

1. Державної казначейської служби України (відповідач-1);

2. Головного управління Національної поліції у м. Києві (відповідач-2)

про стягнення шкоди в сумі 976 322 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Громадська організація "Захист Українського Народу" (далі - ГО "Захист Українського Народу", позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України (далі - Держказначейство України, відповідач-1) і Головного управління Національної поліції у м. Києві (далі - ГУНП у м. Києві, відповідач-2) про стягнення моральної шкоди в розмірі 963 492,00 грн, матеріальних збитків у сумі 3 830,00 грн і 9 000,00 грн упущеної вигоди.

2. Позов обґрунтований тим, що 19.07.2017 під час виконання свого громадського обов`язку журналіст ГО "Захист Українського Народу" Волгін Михайло Сергійович (далі - ОСОБА_1), був підданий катуванню, жорсткому поводженню невстановленими слідством особами.

3. 20.07.2017 на підставі заяви Волгіна М.С. слідчий Святошинського управління поліції (далі - УП) ГУНП у м. Києві вніс до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄДРДР) за № 0006400 повідомлення про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК України). За час проведення досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням позивач неодноразово звертався до слідчих та прокурора з клопотаннями щодо вказаного провадження. Проте про розгляд цих клопотань та їх вирішення позивача не повідомлено. Також позивач неодноразово звертався зі скаргами до слідчих суддів з приводу дій та бездіяльності слідчих та щодо внесення повідомлень про неправомірні дії слідчих до ЄДРДР. Однак, 02.07.2018 слідчий Святошинського УП ГУНП у м. Києві, не зважаючи на ухвали слідчих суддів, спрямовані на проведення ефективного досудового розслідування за наведеним кримінальним провадженням, прийняв рішення про закриття кримінального провадження, яке надалі скасовано.

4. Позивач вважає, що систематичними протиправними діями органів досудового розслідування Святошинського району м. Києва Громадській організації завдано моральної та матеріальної шкоди.

Короткий зміст і підстави заперечень відповідача

5. Відповідач-2 у поясненнях до позову проти задоволення позовних вимог заперечував та наголошував, що позивач не довів обставини наявності одночасно трьох обов`язкових складових відшкодування шкоди як-от протиправна поведінка, наявність шкоди та причинно-наслідковий зв`язок між ними.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

6. Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 у справі № 910/18745/21 у задоволенні позовних вимог ГО "Захист Українського Народу" відмовлено.

7. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що:

- оскільки у цій справі йдеться про шкоду, спричинену юридичній особі бездіяльністю посадових осіб органів, що здійснюють досудове розслідування, відповідно до положень ч. 6 ст. 1176 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) така шкода відшкодовується на загальних підставах;

- надані позивачем матеріали кримінального провадження, а також судові рішення, якими встановлено обставини протиправної бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні № 0006400 від 20.07.2017, ніяким чином не вказують на наявність протиправної поведінки саме стосовно позивача - ГО "Захист Українського Народу", яка є обов`язковою складовою відшкодування шкоди;

- позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що матеріальні збитки в розмірі 2 330,00 грн за ремонт пошкодженої відеокамери, 1 500,00 грн за послуги спеціаліста з інформаційних технологій за технічний переклад розмов у кримінальному провадженні, а також 9 000,00 грн недоотриманого доходу (упущена вигода) за надання інформаційних послуг згідно з договором від 10.07.2017 завдано саме неправомірною бездіяльністю органів досудового розслідування у межах кримінального провадження № 0006400, а саме тривалим проведенням досудового розслідування;

- у процесі розгляду справи не знайшли свого підтвердження також і доводи позивача щодо завдання моральної (немайнової) шкоди саме юридичній особі, яка є позивачем у цій справі та звернулась до суду за захистом своїх прав.

8. Місцевий господарський суд зауважив, що фактично позивач просить за рахунок Державного бюджету України відшкодувати грошові кошти, які були списані невстановленим колом осіб під час отримання контролю над товариством, тобто, шкоду, нанесену особами, винними в кримінальному правопорушенні. Така шкода за приписами ст. 1166 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, а не відповідачами. А звертаючись із позовом про відшкодування шкоди, позивач намагається отримати відшкодування за ті самі збитки, але від інших осіб, ніж за цивільним позовом, який може бути заявлений у кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

9. Не погодившись із вказаним рішенням суду, ГО "Захист Українського Народу" звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 у справі № 910/18745/21 і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

10. Скаржник вважає, що оскаржуване судове рішення прийняте з порушенням міжнародного та національного права, порушенням норм матеріального та процесуального права, без письмового спростування доказів позивача. Також, заявник апеляційної скарги зазначає про те, що суд протиправно відмовив позивачу в доступі до правосуддя.

11. Зокрема, скаржник посилається на те, що суд першої інстанції не дослідив матеріали справи та не надав учасникам справи можливості виступу в процесі та звернути увагу суду на беззаперечні докази, надані позивачем. Судове рішення не містить жодного обґрунтування прийняття, врахування, оцінку чи відхилення доказів, наданих позивачем, що суперечить вимогам норм міжнародного права та законодавства України.

12. Місцевий господарський суд, згідно з доводами заявника апеляційної скарги, не надав належної оцінки тому, що в результаті протиправних дій та бездіяльності відповідача позивач був змушений неодноразово звертатись до слідчих суддів Святошинського районного суду міста Києва, Національної поліції України, Генеральної прокуратури України, Міністра внутрішніх справ України, проводити мирні мітинги під стінами Національного банку України, брати участь у мирній акції "Ніч на Банковій" під стінами Адміністрації Президента України у зв`язку з катуванням і переслідуванням в Україні громадських активістів та журналістів і протиправною бездіяльністю відповідача. Протиправна бездіяльність відповідача у сукупності з іншими протиправними діями довели позивача до систематичного стресового стану, необхідності тривалий час доводити свою правову позицію від протиправної бездіяльності відповідача, захищати в судах та інших органах виконавчої влади честь, гідність від протиправної бездіяльності відповідача, пов`язаної з невиконанням рішень слідчих суддів Святошинського районного суду м. Києва, письмових вказівок процесуального керівника-прокурора. Добрий сталий та довготривалий імідж позивача та надійна ділова репутація позивача були підірвані.

13. Також позивач зазначив про неналежну оцінку судом обставин завдання ГО "Захист Українського Народу" матеріальних збитків.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

14. 06.06.2022 матеріали апеляційної скарги згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

15. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/18745/21; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ГО "Захист Українського Народу" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 у справі № 910/18745/21 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

16. 20.06.2022 на виконання вищезазначеної ухвали до Північного апеляційного господарського суду з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 910/18745/21.

17. Ухвалою від 27.06.2022 Північний апеляційний господарський суд задовольнив клопотання ГО "Захист Українського Народу", поновив процесуальний строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 у справі № 910/18745/21; відкрив апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначив на 19.07.2022 о 10:00; зупинив дію рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 у справі № 910/18745/21 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку; встановив строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - за п`ять днів до призначеного судового засідання.

18. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 продовжено строк розгляду апеляційної скарги ГО "Захист Українського Народу" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 у справі № 910/18745/21; розгляд апеляційної скарги відкладено на 02.08.2022 на 10 год. 00 хв.

Позиції учасників справи

19. Відповідач-2 у відзиві на апеляційну скаргу не визнав апеляційні вимоги позивача, зазначив, що вважає їх необґрунтованими та безпідставними, і просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Клопотання учасників справи

20. 28.07.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли клопотання позивача від 27.07.2022:

- про допит у справі № 910/18745/21свідка ОСОБА_1 ;

- щодо розгляду справи № 910/18745/21, в якому скаржник просить поставити перед позивачем будь-які запитання суду, правильна і повна відповідь позивача на які розвіє у суду будь-які сумніви щодо задоволення апеляційної скарги;

- про врахування у справі № 910/18745/21 вимог ст.ст. 2, 4 Кримінального кодексу України;

- про огляд у суді, врахування та надання правової оцінки у справі № 910/18745/21 відеосюжетів на DVD "Ніч на Банковій", "Меня избили за это видео".

21. 02.08.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли клопотання позивача від 01.08.2022:

- про огляд у судовому засіданні відеосюжетів, викладених у мережі Інтернет у відкритому доступі, які є свідченням спричинення відповідачем позивачеві моральної шкоди, збитків через підрив ділової репутації, зниження позитивного іміджу позивача тощо;

- про дослідження у суді доказів на підтвердження усіх складових протиправних дій відповідача, наявність шкоди від цих дій, причинний зв`язок між ними та спричинену в результаті цього шкоду позивачеві.

22. Відповідно до ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

23. Зазначені клопотання від 27.07.2022 та від 01.08.2022 подані позивачем до суду після судового засідання, призначеного на 19.07.2022, тобто після закінчення процесуального строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 27.06.2022 у даній справі.

24. У силу приписів ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

25. Відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

26. При цьому, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яке ще не вчинена.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 09.11.2020 у справі № 906/72/16.

27. Однак, як вбачається з матеріалів справи, у межах строків, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2022 про відкриття апеляційного провадження у даній справі (за п`ять днів до судового засідання, призначеного на 19.07.2022), ГО "Захист Українського Народу" не зверталось до Північного апеляційного господарського суду із заявою (заявами) про продовження строку для подання клопотань.

28. Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1). Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2).

29. З урахуванням викладеного, зазначені вище клопотання ГО "Захист Українського Народу", які подані після закінчення процесуального строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 27.06.2022 у даній справі, без клопотання про продовження цього строку, залишаються судом без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України.

Явка представників учасників справи

30. У судове засідання 02.08.2022 з`явились представники позивача (скаржника) та відповідача-2.

31. Представник відповідача-1 у судове засідання 02.08.2022 не з`явився. Усі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

32. З огляду на те, що неявка представника відповідача-1 не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представника відповідача-1.

33. Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.

34. Представник відповідача-2 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував і просив суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

35. 19 липня 2017 року під час виконання свого громадського обов`язку, невстановленими слідством особами журналіст ГО "Захист Українського Народу" ОСОБА_1 був підданий катуванню, жорсткому поводженню.

36. Надалі за заявою журналіста ОСОБА_1 слідчий Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 вніс до ЄДРДР повідомлення за № 0006400 від 20.07.2017 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

37. Позивач стверджує, що за час проведення досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням ГО "Захист Українського Народу" неодноразово зверталась до слідчих та прокурора з клопотаннями щодо вказаного провадження, однак про розгляд цих клопотань та їх вирішення позивача так і не повідомили.

38. 02.07.2018 слідчим Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

39. 13.08.2018 за скаргою ГО "Захист Українського Народу" прокурор Київської місцевої прокуратури № 8 скасував вказану постанову про закриття кримінального провадження.

40. У зв`язку з тим, що слідчий ОСОБА_4 ігнорував проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій, ОСОБА_1 і ГО "Захист Українського Народу" звернулись до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою щодо вчинення злочину слідчим ОСОБА_4 за ст.ст. 364, 367, 382 КК України та внесення до ЄДРДР відомостей про вчинений злочин.

41. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.05.2018 у справі № 757/13281/18-к скаргу задоволено. Зобов`язано уповноважену особу Нацполіції України за заявою ОСОБА_1 та ГО "Захист Українського Народу" від 28.12.2017 внести відомості до ЄДРДР про вчинення злочину слідчим ОСОБА_4

42. 29.10.2018 слідчий СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві Довгун В.В. прийняв рішення про закриття кримінального провадження ЄРДР № 0000309 від 27.03.2018 щодо слідчого ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), яке ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва скасовано.

43. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.01.2019 у справі № 789/20547/18: скаргу ГО "Захист Українського Народу" на бездіяльність слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0006400 від 20.07.2017 задоволено; визнано бездіяльність слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0006400 від 20.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яка полягає у невиконанні ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В. від 10.08.2017 у справі № 759/11861/17, протиправною; визнано бездіяльність слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0006400 від 20.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яка полягає у невиконанні ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю. від 28.02.2018 у справі № 759/1344/18, протиправною; визнано бездіяльність слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0006400 від 20.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яка полягає у нерозгляді клопотань ГО "Захист Українського Народу" від 31.07.2017 № 349 (вх. від 31.07.2017 № 10979), від 31.07.2017 № 349 (вх. від 31.07.2017 № 10981), від 10.08.2017 № 363 (вх. від 11.08.2017), від 10.08.2017 № 362 (вх. від 11.08.2017) та клопотань ОСОБА_1 від 10.08.2017 (вх. від 11.08.2017), від 24.07.2017 (вх. від 25.07.2017 № В-2354), від 25.01.2018 (вх. від 26.01.2018) про проведення ряду слідчих дій у кримінальному провадженні № 0006400 від 20.07.2017, протиправною; зобов`язано слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0006400 від 20.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, розглянути клопотання ГО "Захист Українського Народу" від 31.07.2017 № 349 (вх. від 31.07.2017 № 10979), від 31.07.2017 № 349 (вх. від 31.07.2017 № 10981), від 10.08.2017 № 363 (вх. від 11.08.2017), від 10.08.2017 № 362 (вх. від 11.08.2017) та клопотання ОСОБА_1 від 10.08.2017 (вх. від 11.08.2017), від 24.07.2017 (вх. від 25.07.2017 № В-2354), від 25.01.2018 (вх. від 26.01.2018) про проведення ряду слідчих дій у кримінальному провадженні № 0006400 від 20.07.2017, винести за результатами розгляду вказаних клопотань вмотивовану постанову, копію якої направити ГО "Захист Українського Народу" у триденний строк з часу надходження ухвали суду; встановлено судовий контроль та процесуальні строки для виконання слідчим СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0006400 від 20.07.2017 всіх процесуальних дій, визначених ухвалами слідчих суддів Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В. від 10.08.2017 у справі № 759/11861/17 і Миколаєць І.Ю. від 28.02.2018 у справі № 759/1344/18, - один місяць, з дня отримання ухвали.

44. Позивач стверджує, що внаслідок означених вище обставин та поведінки відповідача ГО "Захист Українського Народу" завдано моральної шкоди у розмірі 963 492,00 грн, матеріальних збитків у сумі 2 330,00 грн (вартість ремонту пошкодженої відеокамери), 1 500,00 грн (вартість послуг спеціаліста з інформаційних технологій за технічний переклад розмов в кримінальному провадженні), а також 9 000,00 грн недоотриманого доходу (упущена вигода) за надання інформаційних послуг згідно з договором від 10.07.2017. Вказані обставини у сукупності і стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

45. Предметом розгляду в цій справі є позовні вимоги юридичної особи (ГО "Захист Українського Народу") про стягнення з відповідачів на його користь моральної та майнової шкоди, завданої органами досудового розслідування.

46. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

47. Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

48. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, відповідно до ч. 2 цієї статті, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

49. За загальними положеннями, передбаченими ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч. 1 ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування ч. 1 наведеної вище статті в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила ч. 6 ст. 1176 ЦК України - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст. 1173, 1174 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст. 1173 ЦК України.

Дії (бездіяльність) відповідачів, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, шкода та причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою та заподіянням шкоди є основним предметом доказування та, відповідно, встановлення у цій справі, оскільки відсутність елементів делікту свідчить про відсутність складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (ст. 11 ЦК України).

Аналогічний висновок щодо питання особливостей деліктної відповідальності органів державної влади та застосування положень ст. 1176 ЦК України міститься в постанові Верховного Суду України від 22.06.2017 у справі № 6 501цс17 та в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 920/715/17, від 18.12.2019 у справі № 688/2479/16 ц.

50. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

51. Верховним Судом у постанові від 17.01.2022 по справі № 910/1904/20 вказано, що неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії.

52. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

53. Наданий позивачем на підтвердження шкоди в сумі 2 330,00 грн, сплачених ним за ремонт пошкодженої відеокамери Sony HDR-CX675 9/2 Mega Pixels, товарний чек № 3 від 05.08.2017 не доводить наявність такого матеріального збитку, оскільки з наданих документів не вбачається, що така витрата позивача перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із бездіяльністю слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0006400, як і обставини приналежності означеного технічного засобу саме позивачу.

54. За тих же умов суд не вбачає причинно-наслідковий зв`язок між витратами позивача у розмірі 1 500,00 грн за послуги спеціаліста з інформаційних технологій за технічний переклад розмов у кримінальному провадженні.

55. Щодо недоотриманого доходу (упущеної вигоди) ГО "Захист Українського Народу" у розмірі 9 000,00 грн, апеляційний господарський суд зауважує таке.

56. Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди також необхідною є наявність усіх трьох елементів складу цивільного (господарського) правопорушення, за відсутності хоча б одного з яких відповідальності з відшкодування збитків не настає.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 3-64гс11, постановах Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 908/2261/17, від 31.07.2019 у справі № 910/15865/14, від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20).

57. Водночас, відповідно до ст. 22 ЦК України у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання, звернення з вимогою про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди покладає на кредитора (позивача) обов`язок також довести, окрім наведеного, реальну можливість отримання визначених ним доходів, тобто, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.

58. Крім того, позивач має довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідачів стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Подібні за змістом висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц, постановах Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 910/12204/17, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18.

59. Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 127/16524/16-ц.

60. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є достатньою підставою для його стягнення, оскільки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані за звичайних обставин (мають реальний, передбачуваний та очікуваний характер).

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 07.06.2022 у справі № 910/15998/20.

61. Також позивач (кредитор) повинен довести: факти вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 908/2486/18, від 15.10.2020 у справі № 922/3669/19, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18, від 07.06.2022 у справі № 910/15998/20.

62. Позивач, як правильно зазначив місцевий господарський суд, жодної з означених вище складових відшкодування упущеної вигоди належними та допустимими доказами не довів. Наданий ГО "Захист Українського Народу" договір від 10.07.2017 про надання інформаційних послуг та забезпечення відео контенту, укладений ним з ТОВ "Татрет", не доводить, що заявник отримав би прибуток у розмірі 9 000,00 грн, і тільки неправомірні дії органів досудового розслідування у межах кримінального провадження № 0006400 стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила можливості їх отримання.

63. Отже, незважаючи на те, що з наведених у справі матеріалів дійсно вбачаються обставини допущення посадовими особами ГУНП України у м. Києві бездіяльності слідчих і прокурорів щодо клопотань позивача, Волгіна М.С. у кримінальному провадженні, щодо виконання ухвал слідчих суддів, спрямованих на проведення ефективного досудового розслідування за цим кримінальним провадженням, а також неправомірного закриття зазначеного кримінального провадження, ухвала слідчого про що надалі була скасована, місцевий господарський суд правильно зазначив, що наведені матеріали не доводять, що така протиправна поведінка стосувалася саме позивача - ГО "Захист Українського Народу", і що позивач не надав належних та допустимих доказів, що саме внаслідок цієї неправомірної бездіяльності органів досудового розслідування він зазнав матеріальних збитків у розмірі 2 330,00 грн (вартість ремонту пошкодженої відеокамери), 1 500,00 грн (вартість послуг спеціаліста з інформаційних технологій за технічний переклад розмов у кримінальному провадженні), а також 9 000,00 грн недоотриманого доходу (упущена вигода) за надання інформаційних послуг згідно з договором від 10.07.2017.

64. Стосовно висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

65. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

66. Позивачем у справі є юридична особа.

67. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні ділової репутації юридичної особи.

68. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, потрібно розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

69. Отже, у цій справі належить з`ясувати питання наявності чи відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди, завданої юридичній особі приниженням її ділової репутації.

70. Визначення терміну "ділова репутація" наведено у п. 26 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

71. За змістом цієї норми діловою репутацією є сукупність документально підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про відповідність її господарської та/або професійної діяльності вимогам законодавства.

72. У силу ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації. Способами захисту ділової репутації може бути вимога про відшкодування збитків та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної такими порушеннями юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються відповідно до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.

73. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

74. У ч. 2 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

75. Як зазначалось вище, за змістом норм ст.ст. 1173, 1174, 1176 ЦК України необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди, у тому числі моральної, є наявність трьох умов: неправомірні дії (бездіяльність) цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач.

76. Відтак, у цій частині вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої посадовими особами ГУ НП України у м. Києві, позивач мав довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили приниження ділової репутації, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір.

Висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 01.06.2022 у справі № 910/10399/18, від 01.12.2021 у справі № 915/1477/20.

77. Однією з основних засад господарського судочинства є змагальність сторін (п. 4 ч. 2 ст. 2 ГПК України).

78. Реалізація принципу змагальності сторін полягає в тому, що в силу положень ч.ч. 2, 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

79. Відповідно до ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

80. За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

81. Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, підтримує висновок суду першої інстанції про те, що ці матеріали не містять жодного доказу завдання моральної (немайнової) шкоди саме юридичній особі (ГО "Захист Українського Народу").

82. Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач, в обґрунтування вимоги про стягнення моральної шкоди, посилається на піддання катуванню, жорсткому поводженню невстановленими слідством особами журналіста ГО "Захист Українського Народу" ОСОБА_1 під час виконання ним свого громадського обов`язку, а також на Закон України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду".

83. Суд першої інстанції правильно зазначив про безпідставність посилання позивача на вказаний Закон, оскільки наведений нормативно-правовий акт врегульовує правовідносини відшкодування шкоди, завданої виключно громадянинові внаслідок незаконного притягнення його до відповідальності, його дія не розповсюджується на потерпілих осіб, зокрема юридичних, яким завдано шкоди внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування та прокуратури під час розслідування за заявою таких осіб (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.09.2019 у справі № 916/1423/17).

84. Встановлення в постанові Київського апеляційного суду від 21.09.2021 у справі № 759/13223/2020 факту спричинення моральних страждань через зміну нормального життєвого ритму у зв`язку з необхідністю неодноразово звертатись до правоохоронних та судових органів за захистом своїх прав, гарантованих законом, внаслідок незаконної бездіяльності посадових осіб ГУНП України у м. Києві стосувалось ОСОБА_2 , який є журналістом ГО "Захист Українського Народу", що не може сприйматись судом як завдання моральної шкоди безпосередньо юридичній особі - ГО "Захист Українського Народу". Натомість провадження у справі № 759/13223/2020 зазначеною постановою Київського апеляційного суду в частині позовних вимог ГО "Захист Українського Народу" було закрито у зв`язку з тим, що цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства, і будь-яких висновків по суті зазначених позовних вимог суди в цій справі не робили.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що зазначеною постановою Київського апеляційного суду від 21.09.2021 у справі № 759/13223/2020 стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 200 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та на користь ОСОБА_3 200 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

85. На підтвердження того, що внаслідок бездіяльності посадових осіб ГУНП України у м. Києві було принижено ділову репутацію ГО "Захист Українського Народу", позивач не надав жодних доказів. Крім того, здійснюючи посилання на приниження своєї ділової репутації, позивач не навів, у чому саме було виражене таке приниження (зокрема, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності).

86. Посилання на те, що позивач внаслідок бездіяльності не зміг виконати зобов`язання за договором про надання інформаційних послуг від 10.07.2017 та передати ТОВ "Татрет", зокрема, матеріали відеофіксації роботи кіосків "Київхліб", ґрунтуються лише на твердженнях самого позивача і не підтвердженні документально.

87. Зважаючи на викладене, апеляційний господарський суд повністю підтримує висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ГО "Захист Українського Народу".

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

88. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

89. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову є правильними, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 у справі № 910/18745/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для його скасування або зміни в цій частині не вбачається.

90. Те, що в тексті оскаржуваного рішення суд першої інстанції помилково зазначив: "виходячи з всього вищевикладеного у сукупності, суд дійшов висновку щодо недоведення позивачем всіх обов`язкових складових для покладення на Державу Україна відповідальності за шкоду, завдану органами досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0011851, внаслідок чого позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР ТРЕЙД" до Державної казначейської служби України, Офісу Генерального прокурора України, Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві про стягнення шкоди в сумі 38 592 904,65 грн підлягають залишенню без задоволення як такі, що позбавлені належного доказового обґрунтування", не впливає на правильність висновку суду про те, що вимоги ГО "Захист Українського Народу" у цьому позові позбавлені належного доказового обґрунтування, а отже, підлягають залишенню без задоволення в повному обсязі.

Судові витрати

91. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Громадської організації "Захист Українського Народу" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 у справі № 910/18745/21 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 23.02.2022 у справі № 910/18745/21.

4. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

5. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 08.08.2022

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко