ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

Від "26" липня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/43/22

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю " Східгазенерго"

До боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун"

про банкрутство

Суддя Гнисюк С.Д.

Представники:

- від кредиторів:

- Парчевський В.Ю, (в режимі відеоконференції, представник ТОВ "Торговий дім "Агроімпорт ЛТД", адвокат, ордер серії ВВ № 1023536);

- Михайлова В.В. (в режимі відеоконференції, представник ТОВ "Ді Сі ЕЙЧ ЛОГІСТИКА", адвокат, ордер серії ВІ №1087604);

- Лозовський В.М. (в режимі відеоконференції, представник ТОВ "Поліхім" (ордер серії СА №1023632) та ТОВ "Торгівельний дім "Агроімпорт ЛТД";

- Харицька А.М. (в режимі відеоконференції, представник ТОВ "Східгазенерго" (адвокат, ордер серії СВ № 102738) та представник ТОВ "Українська металургійна компанія", адвокат, ордер СЕРІЇ СВ №1026699);

- Глеваський В.В. (в режимі відеоконференції, розпорядник майна ТОВ "Рок Трейд");

- Черниш М.В. - ТОВ "Каменяр" (адвокат), (в режимі відеоконференції);

- Гордієнко А.І. (в режимі відеоконференції, представник ТОВ "Бізнес-Трейд плюс", адвокат, ордер серії № 1133407);

- за участю: Козирицький А.С. розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун".

В провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №906/43/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун".

20.01.2022 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазенерго" від 19.01.2022 про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун" (з додатками).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.02.2022, зокрема, відкрито провадження у справі №906/43/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун"; визнано вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазенерго" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 69; ) - на суму 1 433 754,94грн. боргу та 24 810,00 грн. судового збору; призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича за його згодою; оприлюднено повідомлення про відкриття Господарським судом Житомирської області провадження у справі №906/43/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун" (11114, Житомирська область, Овруцький район, селище міського типу Першотравневе, вул. Кварцитників, 1-А; ).

Після оприлюднення повідомлення про відкриття Господарським судом Житомирської області провадження у справі №906/43/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун" на адресу суду, в порядку ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, надійшли заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника.

26.04.2022 до Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазенерго" від 07.02.2022 про додаткові грошові вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун", з додатками.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.04.2022 заяву прийнято до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 05.07.2022, зокрема, розгляд справи в попередньому засіданні суду відкладено; відкладено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазенерго" від 07.02.2022 про додаткові грошові вимоги; призначено наступне попереднє засідання на 26.07.2022.

В засіданні суду 26.07.2022 розглядалась заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазенерго" від 07.02.2022 про додаткові грошові вимоги.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазенерго" в засіданні суду заяву підтримав та надав усні пояснення в обгрунтування вимог.

Розпорядник майна в засіданні суду вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазенерго" визнав.

При дослідженні заяви, виникли питання щодо нарахування заявником інфляційних нарахувань.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазенерго" при проведенні розрухунку інфляційних нарахувань покладається на розсуд суду.

У присутніх у судовому засіданні представників запитань не було.

Дослідивши заяву з грошовими вимогами до боржника та матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд, встановив наступне.

Згідно з частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За приписами ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 1 Кодексу про банкрутство, конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно з частиною 1 статті 45 Кодексу про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Судом встановлено, що заява подана з пропуском встановленого строку.

Відповідно до ч.2 ст.45 Кодексу про банкрутство, кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 45 Кодексу про банкрутство, для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 47 Кодексу про банкрутство, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Судом встановлено, що вимоги кредитора до боржника виникли на підставі наступного.

14.06.2021 року між ТОВ «Східгазенерго» та ТОВ «Овруч Стоун» було укладено Договір про постачання електричної енергії №14-06-2021/ЕЕ, грошові вимоги в сумі 1 433 754, 94 грн. за яким були визнанні ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.02.2022 року у справі №906/43/22.

В ухвалі досліджено, що за умовами Договору Постачальник (ТОВ "Східгазенерго") продає електричну енергію Споживачу (ТОВ "Овруч Стоун") для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює платежі згідно з умовами цього Договору (п. 2.1).

Станом на дату звернення ініціюючого кредитора з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, у ТОВ "Овруч Стоун" існує борг перед ТОВ "Східгазенерго" в розмірі 1433754,94грн. за Договором №14-06-2021/ЕЕ про постачання електричної енергії споживачу від 14.06.2021 року.

Відповідно до п.9.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність передбачену цим Договором та чинним законодавствам.

На підставі зазначеного заявник просить суд визнати додаткові грошові вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Східгазенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Овруч Стоун» у розмірі 70 783,46 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів, 70655,78 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

У заяві наведено розрахунок заявлених вимог, згідно якого: пеня - 70 655,78 грн.; 3% річних - 11 637,31 грн.; інфляційні - 59 146,15 грн.

Викладеним заявник (кредитор) обґрунтовує своє право вимоги щодо нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Щодо пені суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі сплата неустойки.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 Господарського кодексу України (ГК України), штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Відповідно до п. 5.8 Договору №14-06-2021/ЕЕ про постачання електричної енергії споживачу від 14.06.2021 року, У разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається цим Договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

Згідно комерційної пропозиції №1КЖ у разі несвоєчасної оплати платежів, обумовлених цією комерційною пропозицією, у тому числі нездійснення попередньої оплати та оплати додатково замовлених обсягів купівлі електричної енергії, Споживачу може бути нарахована пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Згідно розрахунку, заявником нараховано пеню в розмірі 70 655,78грн.

Перевіркою наведеного в заяві розрахунку пені, судом встановлено, що пеня нарахована вірно.

Отже, вимоги заявника щодо пені у розмірі 70 655,78грн. обгрунтовані.

Щодо вимог заявника в частині 3% та інфляційних втрат, суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 232 - нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ст. 536 ЦК України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Тобто, правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку для виконання боржником умов договору виникло зобов`язання повернути заявнику суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

В силу положень статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У боржника виникло грошове зобов`язання перед заявником.

Слід зазначити, що стаття 625 розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги п`ятої ЦК України та визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Приписи розділу І книги п`ятої ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги п`ятої ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги п`ятої цього Кодексу).

При цьому у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три процента річних є наслідком прострочення боржником грошового зобов`язання та виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на викладене, заявник має право на стягнення 3% річних та інфляційних витрат.

Відповідно до розрахунку заявлено:

- 3% річних - 11 637,31 грн.;

- інфляційні - 59146,15 грн.

Судом здійснено перерахунок зазначених сум та встановлено, що 3% річних нараховано вірно.

Інфляційні нарахування нараховано не вірно з огляду на наступне.

У постанові Верховного суду від 20.11.2020 у праві справі № 910/13071/19 сформульовано позицію щодо нарахування та сплати боржником інфляційних страт за неповний місяць.

Так, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Як вбачається з розрахунку, заявником нараховано інфляційні, зокрема, за грудень 2021 - 4342,73грн. на суму боргу - 723788,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, сума заборгованості, на яку підлягає нарахування інфляційних за грудень 2021 є 496548,24грн, оскільки 06.12.2021 було часткове погашення заборгованості, що є порушенням методики розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому, суд враховує, що заявником нараховано інфляційні на суму 496548,00 грн, в тому числі і за грудень 2021.

Отже, з урахуванням перерахунку, загальний розмір інфляційних складає - 54803,42 грн.

Із вищевикладеного вбачається, що у ТОВ «Овруч Стоун» наявна заборгованість перед ТОВ «Східгазенерго» у розмірі 70 655,78 грн. пені, 11 637,31 грн. 3% річних, 54 803,42 грн. - інфляційних.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун" та розпорядник майна Кизирицький А.С. вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Східгазенерго», згідно повідомлень, визнали у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

За таких обставин, вимоги кредитора обґрунтовані, заявлені у строк та відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи та підлягають визнанню.

Крім того, слід зазначити, що судовий збір, сплачений за розгляд заяви зараховано до спеціального фонду державного бюджету України, у зв`язку з чим, на підставі статті 129 ГПК України на боржника покладається сплата судового збору, сплачена кредитором при поданні до суду заяви з вимогами до боржника.

Керуючись статтями 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазенерго" від 07.02.2022 про додаткові грошові вимоги задовольнити частково.

2. Визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазенерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруч Стоун" на суму 70 655,78 грн. пені, 11 637,31 грн. 3% річних, 54 803,42 грн. - інфляційних та 4 962,00 грн. судового збору.

В решті вимог відмовити.

3. Розпоряднику майна внести визнані вимоги в реєстр вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексу ухвали: 01.08.2022.

Суддя Гнисюк С.Д.