ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
02.08.2022 Справа № 905/584/22
Господарський суд Донецької області у складі:
судді Лободи Т.О.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.Комодітіз", м. Київ, код 42601505,
до Приватного малого підприємства "Харизма", м. Краматорськ Донецької області, код 25108655,
про видачу судового наказу про стягнення 61 746,23 грн,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Ю.Комодітіз" звернулося до господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Приватного малого підприємства "Харизма" заборгованості за договором постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №К-ПГ-С/22-01/421 від 30.12.2021 (далі - Договір) в загальному розмірі 61 746,23 грн, з якої 51 072,84 грн основного боргу, 5 575,01 грн пені, 552,90 грн 3% річних та 4 545,48 грн інфляційних втрат, а також 248,10 грн судового збору.
В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на неналежне виконання Приватним малим підприємством "Харизма" умов Договору в частині своєчасної та повної оплати за поставлений природний газ.
Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.
Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2, 4 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження.
Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.
Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ ГПК України.
Згідно з ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.
Виходячи з загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.
За загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість вимог заявлених стягувачем по суті (пункт 7 частини 1 статті 155 ГПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Пунктом 3 частини 3 статті 150 ГПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.
Так, в обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає про те, що між ним та боржником було укладено Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №К-ПГ-С/22-01/421 від 30.12.2021.
До заяви про видачу судового наказу заявником додано, зокрема, копію Договору постачання природного газу №К-ПГ-С/22-01/421 від 30.12.2021, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність споживача, а споживач прийняти, спожити і оплатити на умовах цього договору газ природній.
Відповідно до п. 10.1 вказаного договору цей договір складений у формі єдиного документа у двох примірниках, набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін (за умови їх наявності) (дата, вказана у верхньому правому куті першої сторінки договору). При цьому договір є дійсним за умови наявності відбитку печатки постачальника на кожному аркуші договору.
Відповідно до положень ч.2 ст. 207 ГПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Разом з тим, судом встановлено, що наданий заявником Договір постачання природного газу №К-ПГ-С/22-01/421 від 30.12.2021 не підписаний уповноваженою особою ТОВ "Харизма" (на наданій копії проставлений відбиток печатки Приватного малого підприємства "Харизма", однак, підпис зазначеної в цій графі особи - директора Кучеєвої Л.О. відсутній), тобто Договір не є укладеними та не набрав чинності.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявником не надано доказів укладення між сторонами договору у письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 148 та п. 3 ч. 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України.
За приписами п. 1 та п. 3 частини 1 статті 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
Оскільки заявником не надано доказів укладення між сторонами договору у письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, суд дійшов висновку щодо відмови у видачі судового наказу.
При цьому, відповідно до положення частини 2 статті 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.
Разом з тим, за приписами частини 2 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.
Також, суд повідомляє, що у зв`язку із закінченням знаків поштової оплати (поштових марок) та проведенням відповідних процедур закупівлі, з 22 лютого 2022 року неможливе здійснення відправки вихідної кореспонденції.
Враховуючи викладене, з метою належного повідомлення учасників справи про рух справи, суд вважає можливим використати альтернативні способи вручення процесуальних документів учасникам справи, а саме шляхом направлення даної ухвали на відомі суду електронні адреси учасників справи.
Керуючись статтями 12, 147, 148, 150-153, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Ю.Комодітіз" у видачі судового наказу про стягнення з Приватного малого підприємства "Харизма" заборгованості в сумі 61 746,23 грн та 248,10 грн витрат по сплаті судового збору.
Ухвала набирає законної сили 02.08.2022 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Ухвалу складено та підписано 02.08.2022.

Суддя Т. О. Лобода