ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2022 р. м. Київ Справа № 911/800/22

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Найченко А.М., розглянувши у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕК «Енолл», м. Харків,

до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква, м. Біла Церква Київської області,

про стягнення 302 788,74 грн.,

за участю представників:

від позивача: Саламаха В.Р., адвокат, ордер від 27.05.2022 серія АХ №1095682;

від відповідача: Липовенко Ю.О., в порядку самопредставництва, наказ від 07.07.2021 №35, посадова інструкція юрисконсульта від 05.05.2021,

СУТЬ СПОРУ:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕК «Енолл», м. Харків (далі за текстом - ТОВ «ЕК «Енолл»), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 03.06.2022 до відповідача - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква, м. Біла Церква Київської області (далі за текстом - КЕВ м. Біла Церква), в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 302 788,74 грн., з яких:

269 861,76 грн. основного боргу,

29 378,11 грн. інфляційних втрат,

3 548,87 грн. 3% річних (за період з 23.12.2021 по 31.05.2022).

В обґрунтування поданої позовної заяви, позивач вказує, що 08.10.2021 між ТОВ «ЕК «Енолл» (постачальник) та КЕВ м. Біла Церква (споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії №261, абзацом 2 пункту 13.1 якого передбачено, що для належного виконання всіх умов постачальником споживачу надано забезпечення виконання умов договору у вигляді безвідсоткового депозиту (перерахування учасником грошових коштів на рахунок споживача). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про публічні закупівлі» постачальник не пізніше дати підписання договору вносить забезпечення виконання договору у розмірі 5% від вартості договору на умовах визначених тендерною документацією. Забезпечення виконання договору розповсюджується на дію всіх додаткових угод до договору (в тому числі до 20% додаткової угоди відповідно до ст. 41 Закону, у разі її підписання). Споживач повертає забезпечення договору після повного виконання договору та всіх додаткових угод до договору.

На виконання умов пункту 13.1 Договору, позивачем 08.10.2021 відповідно до платіжного доручення №11805 перераховано на рахунок відповідача кошти для забезпечення виконання Договору на постачання електричної енергії у сумі 269 861,76 грн.

Крім того, позивач листом від 08.10.2021 звернувся до ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електричні мережі» про зміну електропостачальника по споживачу КЕВ м. Біла Церква із запланованою датою 20.10.2021. Разом із тим, у зв`язку із наявністю у споживача непогашеної заборгованості адміністратор комерційного обліку ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» повідомив про неможливість прийняти запит на зміну електропостачальника.

В подальшому, 29.11.2021 між ТОВ «ЕК «Енолл» та КЕВ м. Біла Церква було укладено Додаткову угоду №1 до договору про постачання електричної енергії від 08.10.2021 №261, якою сторони дійшли згоди викласти п. 5.1 Договору в новій редакції, а саме «Загальна сума розрахунків за цим Договором складає 0,00 грн. (нуль грн. 00 коп.), у тому числі ПДВ - 0,00 грн.».

Позивач твердить, що наслідком укладання Додаткової угоди №1 стало те, що Договір фактично не передбачав реального постачання обсягів електричної енергії та розрахунків за неї, у зв`язку із чим позивач звернувся до відповідача Листом від 10.12.2021 №18433 з проханням протягом п`яти банківських днів з дня отримання листа повернути суму забезпечення виконання договору у розмірі 269 861,76 грн.

Однак, листом від 23.12.2021 №3577 відповідач запропонував позивачу звернутися до суду для вирішення питання щодо повернення наданого позивачем забезпечення виконання договору, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму забезпечення виконання договору у розмірі 269 861,76 грн. та у порядку ст. 625 ЦК України, 29 378,11 грн. інфляційних втрат та 3 548,87 грн. 3% річних.

Крім того позивач просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача 4 541,98 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.06.2022 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/800/22 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 04.07.2022.

Крім того, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі.

09.06.2022 від представника позивача - ТОВ «ЕК «Енолл» до суду надійшла заява від 09.06.2022 б/н на виконання вимог ухвали суду від 07.06.2022.

14.06.2022 від відповідача - КЕВ м. Біла Церква до суду надійшла заява від 09.06.2022 №1364 на виконання вимог ухвали суду від 07.06.2022.

27.06.2022 від представника позивача - ТОВ «ЕК «Енолл» до господарського суду Київської області надійшло клопотання від 25.06.2022 б/н про надання на виконання вимог ухвали суду від 07.06.2022, оригіналів всіх доданих до справи письмових доказів, для їх огляду.

Також 27.06.2022 від представника позивача - ТОВ «ЕК «Енолл» до суду надійшла заява від 25.06.2022 б/н про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яка ухвалою господарського суду Київської області від 28.06.2022 залишена без задоволення з мотивів, наведених в ухвалі.

28.06.2022 від відповідача - КЕВ м. Біла Церква до суду надійшов відзив від 22.06.2022 №1481 на позовну заяву, в якому відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог ТОВ «ЕК «Енолл» відмовити в повному обсязі.

Відповідач твердить, що ним вжито всіх належних заходів для відвернення вкрай негативних наслідків по забезпеченню електроенергією та проведенню процедури закупівлі у відповідності до норм чинного законодавства України.

КЕВ м. Біла Церква зазначає, що відповідачем належним чином виконано умови Договору та дотримано Закон України «Про ринок електричної енергії», Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018.

Також відповідач вказує, що позивач не довів, в чому саме полягають понесені ним збитки внаслідок допущених відповідачем порушень договірних зобов`язань, на які посилається позивач, а заявлені вимоги ТОВ «ЕК «Енолл» про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних є необґрунтованими та не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, ст.ст. 224, 225 ГК України.

Крім того, КЕВ м. Біла Церква твердить, що сплачена сума ТОВ «ЕК «Енолл» безвідсоткового депозиту за договором про постачання електричної енергії №261 від 08.10.2021 не підлягає поверненню позивачу, оскільки ним не доведено порушення зобов`язань з боку відповідача.

04.07.2022 від представника позивача - ТОВ «ЕК «Енолл» до господарського суду Київської області надійшла відповідь від 03.07.2022 на відзив, в якому позивач просить прийняти відповідь на відзив та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ТОВ «ЕК «Енолл» зазначає, по позивач, як постачальник електроенергії, не має можливості впливати на прийняття адміністратором комерційного обліку будь-яких рішень, тому питання щодо виключення відповідача з «Реєстру споживачів на відключення за наявну перед постачальником заборгованість» та припинення обставин, які унеможливлювали проведення зміни електропостачальника, мали бути вирішені саме відповідачем.

Також позивач вказує, що відповідачем у відзиві не зазначено жодної правової норми яка, на його думку, була порушена саме позивачем і не довів, що саме дії або бездіяльність позивача призвели до неможливості виконання сторонами Договору №261 про постачання електричної енергії від 08.10.2021. Разом з тим, відсутні обґрунтування та докази того, що відповідач вжив всіх належних та необхідних від нього заходів для недопущення та відвернення обставин, які призвели до неможливості виконання укладеного договору.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.07.2022 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.07.2022.

12.07.2022 від відповідача - КЕВ м. Біла Церква до суду надійшли заперечення від 08.07.2022 №1581, в яких відповідач зазначив, що відповідно до діючого законодавства в сфері енергетики КЕВ м. Біла Церква не має технічної можливості самостійно змінити електропостачальника шляхом внесення змін до реєстрів точок комерційного обліку, оскільки зміну споживачу електропостачальника здійснює адміністратор комерційного обліку шляхом внесення змін до реєстрів точок комерційного обліку електропостачальника та відповідного споживача, якому він почав здійснювати постачання електричної енергії, у порядку, визначеному ПРРЕЕ, з одночасним повідомленням операторів системи.

Відповідач твердить, що ним вжито всіх належних заходів для виконання умов Договору з ТОВ «ЕК «Енолл», так як через відключення електропостачання об`єктів Міністерства оборони та Збройних Сил України, серед яких є житлові гуртожитки та казарми для проживання військовослужбовців і які знаходяться в зоні відповідальності КЕВ м. Біла Церква спричинило б негативні наслідки. Тобто позивачем були порушені права відповідача, а саме п. 2.1, яким передбачено, що постачальник продає електричну енергію для забезпечення електроустановок споживача.

Також відповідач зазначає, що позивачем не виконано умови договору (постачання електроенергії), а відповідачем понесені збитки внаслідок допущених порушень договірних зобов`язань ТОВ «ЕК «Енолл».

Крім того, відповідач вказує, що ТОВ «ЕК «Енолл» не виконало умови договору в частині постачання електричної енергії перед КЕВ м. Біла Церква, чим порушили права відповідача. Сплачена сума ТОВ «ЕК «Енолл» безвідсоткового депозиту за договором про постачання електричної енергії №261 від 08.10.2021 не підлягає поверненню позивачу.

14.07.2022 від представника позивача - ТОВ «ЕК «Енолл» надійшла заява про розподіл судових витрат та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, що складаються із судового збору у сумі 4 541,98 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15 800,00 грн.

25.07.2022 від відповідача - КЕВ м. Біла Церква до суду надійшло клопотання від 22.07.2022 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому відповідач наголошує на тому, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен враховувати критерії складності справи, обсяг наданих адвокатом послуг, кваліфікації і досвіду адвоката, ціни позову, а також керуватися принципами розумності та справедливості. Заявлені позивачем судові витрати є неспівмірними, недоцільними та завищеними.

Також відповідач наголошує на тому, що КЕВ м. Біла Церква є державною установою, призначеною для виконання завдань пов`язаних з забезпеченням оборони України. Так, КЕВ м. Біла Церква є структурним формуванням Збройних Сил України, підпорядковується Міністерству оборони України - фінансується за рахунок призначень державного бюджету. Основні фонди, матеріальні цінності КЕВ м. Біла Церква є державною власністю, перебувають у сфері управління Міністерства оборони України закріплені за КЕВ м. Біла Церква.

Враховуючи ситуацію в країні, у зв`язку з вторгненням військових сил Російської Федерації на територію України 24.02.2022, КЕВ м. Біла Церква забезпечує життєдіяльність військ та надає підтримку, послуги, для належної бойової та мобільної готовності Збройним Силам України, здійснює діяльність, яка являється специфічною діяльністю військових частин, установ та організацій, пов`язаних у тому числі й з надання послуг.

Крім того, відповідач твердить, що представником позивача не надано жодних доказів стосовно належності та виправдання понесених витрат, а підстави на які посилається представник позивача не відповідають доцільності та співрозмірності.

Протокольною ухвалою у судовому засіданні 25.07.2022 оголошено перерву до 26.07.2022 до 12:00, про що присутні представники позивача та відповідача були повідомлені особисто під розпис.

У судове засідання 26.07.2022 з`явились представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 26.07.2022 після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши позов ТОВ «ЕК «Енолл» до КЕВ м. Біла Церква про стягнення 302 788,74 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

08.10.2021 між ТОВ «ЕК «Енолл» (постачальник) та КЕВ м. Біла Церква (споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії №261, згідно якого постачальник продає електричну енергію, за кодом CPV за ДК 021:2015-09310000-5 - Електрична енергія, споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 2.1 Договору).

За умовами Договору:

- початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві- приєднання, яка є Додатком №1 до цього Договору (п. 3.1 Договору);

- загальна сума розрахунків за цим договором складає 5 397 235,20 грн. (п`ять мільйонів триста дев`яносто сім тисяч двісті тридцять п`ять грн., 20 коп.), у тому числі ПДВ - 899 539,20 грн. Оплата за електричну енергію здійснюється за рахунок бюджетних коштів та власних надходжень. Загальний обсяг споживання електричної енергії споживачем за цим договором становить 1 800 000 кВт*год (п. 5.1 Договору);

- споживач зобов`язується протягом 5 робочих днів до початку постачання електричної енергії новим електропостачальником, але не пізніше дати, визначеної цим Договором, розрахуватися з постачальником за спожиту електричну енергію (пп. 4 п. 6.2 Договору);

- споживач зобов`язується відшкодовувати постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, що покладені на нього чинним законодавством та/або цим Договором (пп. 7 п. 6.2 Договору);

- за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (п. 9.1 Договору);

- цей Договір укладається на строк з 20 жовтня 2021 р. по 31 грудня 2021 р. в частині постачання електричної енергії, а в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є Додатком №1 до цього Договору. Термін дії даного Договору не може бути більшим за термін дії Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що укладений споживачем з оператором системи розподілу. Для належного виконання всіх умов Договору постачальником споживачу надано забезпечення виконання умов договору у вигляді безвідсоткового депозиту (перерахування учасником грошових коштів на рахунок споживача. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про публічні закупівлі» постачальник не пізніше дати підписання договору вносить забезпечення виконання договору у розмірі 5% від вартості договору на умовах визначених тендерною документацією. Забезпечення виконання договору розповсюджується на дію всіх додаткових угод до договору (в тому числі до 20% додаткової угоди відповідно до ст. 41 Закону, у разі її підписання). Споживач повертає забезпечення договору після повного виконання договору та всіх додаткових угод до договору (п. 13.1 Договору).

Додатком 1 до договору про постачання електричної енергії №261 від 06.10.2021 КЕВ м. Біла Церква підписав Заяву-приєднання до умов договору постачання електричної енергії споживачу.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Укладений між сторонами Договір енергопостачання підпадає під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Статтею 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

У відповідності до частин 1, 2 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі».

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

За приписами ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених пунктами 1 - 8 частини четвертої цієї статті.

Аналогічні положення містяться в статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частинами 1-3 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

На виконання умов Договору позивач 08.10.2021 перерахував забезпечення виконання договору у розмірі 269 861,76 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №11805.

08.10.2021 позивач направив ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» запит №17272 щодо зміни електропостачальника споживача КЕВ м. Біла Церква.

13.10.2021 ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» листом від №20-1-648 повідомило ТОВ «ЕК «Енолл» про те, що запит на зміну електропостачальника по КЕВ м. Біла Церква не може бути прийнятий, оскільки споживач знаходиться у «Реєстрі споживачів на відключення за наявну перед постачальником заборгованість», згідно звернення чинного електропостачальника (заявка від 11.10.2021).

20.10.2021 ТОВ «ЕК «Енолл» направило КЕВ м. Біла Церква лист №17411, в якому повідомило про відсутність можливості зміни електропостачальника з 20.10.2021, у зв`язку зі знаходженням споживача КЕВ м. Біла Церква у «Реєстрі споживачів на відключення за наявну перед постачальником заборгованість», згідно звернення чинного електропостачальника. Також у вказаному листі позивач просив відповідача усунути існуючу заборгованість перед поточним електропостачальником та повторно надати на адресу ТОВ «ЕК «Енолл» заяву-приєднання із вказанням нової дати початку постачання електричної енергії.

03.11.2021 КЕВ м. Біла Церква листом №2991 повідомило ТОВ «ЕК «Енолл» про те, що заборгованість за спожиту електроенергію перед попереднім постачальником погашена.

05.11.2021 КЕВ м. Біла Церква надіслало ТОВ «ЕК «Енолл» лист №3016 в якому повідомило, що заборгованість за спожиту електроенергію перед попереднім постачальником погашена та просило відповідно до умов Договору терміново розпочати процедуру зміни електропостачальника.

05.11.2021 ТОВ «ЕК «Енолл» направило КЕВ м. Біла Церква лист №17718, в якому просило відповідача для повторного початку процедури зміни електропостачальника надати на адресу ТОВ «ЕК «Енолл» Додаткову угоду до Договору щодо зміни умов договору, а саме, Додатку 1 до Договору про постачання електричної енергії №261 від 08.10.2021 із вказанням нової дати початку постачання електричної енергії, а також перелік документів відповідно до п. 6.1.5 ПРРЕЕ.

10.11.2021 КЕВ м. Біла Церква повідомило ТОВ «ЕК «Енолл» листом №3083 про не прийняття запропонованих ТОВ «ЕК «Енолл» змін умов договору шляхом підписання додаткової угоди з новою датою приєднання та просило надати копію відповіді на запит №17272 від 08.10.2021 до ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі», в якому оператор системи розподілу інформує про відмову на зміну електропостачальника КЕВ м. Біла Церква. До вказаного листа додано проєкт Додаткової угоди №1 про припинення дії договору про постачання електричної енергії №261 від 08.10.2021, у зв`язку з невиконанням умов договору.

15.11.2021 ТОВ «ЕК «Енолл» направило КЕВ м. Біла Церква лист №17870/1, яким повідомило, що зважаючи на відсутність підписаної КЕВ м. Біла Церква заяви-приєднання з новою датою початку постачання електричної енергії, ТОВ «ЕК «Енолл» з об`єктивних причин не може виконати вимоги п. 6.1.8 ПРРЕЕ. Відтак, постачання електричної енергії за договором №261 про постачання електричної енергії від 08.10.2021 не розпочинається саме з вини споживача. До вказаного листа додано проєкт Додаткової угоди №1 про розірвання договору №261 про постачання електричної енергії від 08.10.2021.

17.11.2021 КЕВ м. Біла Церква листом №3225 надіслало ТОВ «ЕК «Енолл» заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії з датою початку постачання електричної енергії з 01.12.2021. Крім того, КЕВ м. Біла Церква повідомило, що заборгованість за спожиту електричну енергію перед ТОВ «Київська обласна ЕК», яка обліковувалась на момент укладення Договору №261 від 08.10.2021, погашено в повному обсязі. Також у вказаному листі, КЕВ м. Біла Церква зазначало, що у разі відмови ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» та неможливості ТОВ «ЕК «Енолл» виконувати умови укладеного договору в найкоротший термін повідомити КЕВ м. Біла Церква та у встановлений п. 6.1.3 ПРРЕЕ термін надіслати додаткову угоду на розірвання Договору.

18.11.2021 ТОВ «ЕК «Енолл» звернулось до КЕВ м. Біла Церква з листом №17933 в якому просило повторно у найкоротший термін надати повністю заповнену заяву-приєднання, а також рахунок за фактично спожиту електричну енергію за попередній розрахунковий період, виставлений споживачу попереднім електропостачальником.

19.11.2021 КЕВ м. Біла Церква листом №3267 направило на адресу ТОВ «ЕК «Енолл» заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії з датою початку постачання електричної енергії з 01.12.2021; витяг з ЄДР; рахунки, які виставлені постачальником електричної енергії ТОВ «Київська обласна ЕК» та платіжні документи, що підтверджують оплату боргу перед попереднім постачальником. Також КЕВ м. Біла Церква вказаним листом повідомило, що заборгованість за спожиту електричну енергію перед ТОВ «Київська обласна ЕК», яка обліковувалась на момент укладення Договору №261 від 08.10.2021, погашено в повному обсязі.

23.11.2021 ТОВ «ЕК «Енолл» направило КЕВ м. Біла Церква лист №18105, в якому повторно просило у найкоротший термін надати заяву-приєднання із вказанням реальної дати подачі, а також лист із зазначенням замовленого обсягу на грудень 2021 року.

29.11.2021 між ТОВ «ЕК «Енолл» (постачальник) та КЕВ м. Біла Церква (споживач) було укладено Додаткову угоду №1 до договору про постачання електричної енергії від 08.10.2021 №261, якою сторонами погоджено п. 5.1 Договору викласти в наступній редакції «Загальна сума розрахунків за цим Договором складає 0,00 грн. (нуль грн. 00 коп.), у тому числі ПДВ - 0,00 грн.».

10.12.2021 ТОВ «ЕК «Енолл» направило КЕВ м. Біла Церква лист №18433, в якому, посилаючись на Додаткову угоду від 29.11.2021 №1 до договору про постачання електричної енергії від 08.10.2021 №261 та ту обставину, що Договір фактично не передбачає реального постачання обсягів електричної енергії та розрахунків за неї, просило на протязі п`яти банківських днів з дня отримання даного листв повернути на банківський рахунок ТОВ «ЕК «Енолл» суму завдатку у розмірі 269 861,76 грн.

23.12.2021 КЕВ м. Біла Церква листом №3577, посилаючись на вжиття КЕВ м. Біла Церква всіх дій з метою виконання договірних зобов`язань, запропонувало ТОВ «ЕК «Енолл» вирішити питання повернення тендерного забезпечення в судовому порядку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору.

Частиною першою статті 525 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України «Про публічні закупівлі» не містить виключень з цього правила.

Суд встановив, що зміни до Договору внесені за взаємною згодою сторін, а укладення вищевказаної Додаткової угоди від 29.11.2021 №1 було обумовлене, зокрема, неможливістю проведення процедури заміни постачальника електричної енергії, яка є передумовою для початку постачання електричної енергії.

Суд звертає увагу, що уклавши Додаткову угоду від 29.11.2021 №1 до Договору сторони погодили всі її умови та самі визначили взаємні зобов`язання, відтак, постачання обсягів електричної енергії за Договором та розрахунки за неї не передбачаються.

Пунктом 13.1 Договору встановлено обов`язок споживача по поверненню забезпечення договору після повного виконання договору та всіх додаткових угод до договору.

Разом з тим, приписами пункту 1 частини 2 ст. 27 Закону України «Про публічні закупівлі» також передбачено, що замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю після виконання переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі договору про закупівлю.

Відтак, з 30.11.2021 у відповідача в силу пункту 13.1 Договору та відповідно до п. 1 ч. 2 статті 27 Закону України «Про публічні закупівлі», виник обов`язок з повернення забезпечення виконання договору про закупівлю, а з 01.12.2021 настало прострочення.

Згідно з принципом jura novit curia (суд знає закони) неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачем спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосовувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм, про що зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц.

Отже, з огляду викладене, а також враховуючи, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували повернення відповідачем забезпечення виконання договору, вимога про стягнення грошових коштів у розмірі 269 861,76 грн., сплачених в якості забезпечення виконання договору, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 29 378,11 грн. інфляційних втрат та 3 548,87 грн. 3% річних (за період з 23.12.2021 по 31.05.2022), суд встановив таке.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3 % річних від простроченої суми.

Суд не бере до уваги посилання відповідача щодо недоведеності позивачем понесених збитків, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом, не твердить про те, що нараховані ним 3% річних та інфляційні втрати є збитками.

Разом з тим, суд звертає увагу КЕВ м. Біла Церква на таке.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному, заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

При цьому, у статті 625 Цивільного кодексу України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї правової норми поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Враховуючи, що у відповідача виникло перед позивачем грошове зобов`язання з повернення грошових коштів у розмірі 269 861,76 грн., а тому відповідно на нього можуть нараховуватися 3% річних та інфляційні втрати на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши правильність розрахунку інфляційного збільшення та процентів річних, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем, суд встановив, що вірно розрахований розмір належного до стягнення з відповідача на користь позивача інфляційного збільшення становить 37 457,59 грн., вірно розрахований розмір процентів річних становить 3 548,87 грн.

Разом з тим, суд при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України), а відтак вимогу позивача про стягнення з відповідача інфляційного збільшення в розмірі 29 378,11 грн. та процентів річних в розмірі 3 548,87 грн. задовольняє повністю.

Щодо твердження відповідача, що позивачем не виконано умови договору (постачання електроенергії), а КЕВ м. Біла Церква понесені збитки внаслідок допущених порушень договірних зобов`язань ТОВ «ЕК «Енолл», суд відхиляє такі як не доведені, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів порушення ТОВ «ЕК «Енолл» умов договору. Крім того, відповідач, у разі якщо дійде висновків про наявність у нього збитків, завданих позивачем, не позбавлений права звернення до суду з відповідним позовом.

Посилання КЕВ м. Біла Церква щодо того, що сплачена ТОВ «ЕК «Енолл» сума за договором про постачання електричної енергії №261 від 08.10.2021 не підлягає поверненню позивачу, з огляду на не доведення позивачем порушення зобов`язань з боку відповідача, відхиляються судом, оскільки повернення забезпечення виконання договору про закупівлю здійснюється у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 статті 27 Закону України «Про публічні закупівлі» та пункту 13.1 Договору, і не ставиться в залежність від необхідності доведення порушення зобов`язань з боку відповідача.

Решту пояснень та доводів відповідача суд ретельно розглянув та відхилив як такі, що не спростовують наведених висновків суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕК «Енолл» повністю, ухвалює рішення про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква 269 861,76 грн. основного боргу, 29 378,11 грн. інфляційних втрат та 3 548,87 грн. процентів річних.

У зв`язку із задоволенням позову відповідно до ст. 129 ГПК України суд покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у розмірі 4541,83 грн.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що виходячи із розміру позовних вимог (302 788,74 грн.), позовна заява мала бути оплачена судовим збором у розмірі 4 541,83 грн. Однак, позивачем сплачено судовий збір в сумі 4 541,98 грн., на підтвердження чого подано платіжне доручення від 02.06.2022 №13266 на суму 4 541,98 грн. Факт надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено відповідною випискою про зарахування коштів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зокрема зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на викладене, позивач не позбавлений права вирішити питання про повернення 0,15 грн. (4 541,98 грн. - 4541,83 грн.) судового збору, звернувшись до суду з відповідним клопотанням.

Позивач також просить суд включити до складу судових витрат та стягнути з відповідача 15 800,00 грн. витрат на професійну правову допомогу.

Розглянувши подані матеріали на підтвердження понесення позивачем судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов таких висновків.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

ТОВ «ЕК «Енолл» в позовній заяві викладено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ТОВ «ЕК «Енолл» як позивач поніс у зв`язку із розглядом даної справи, зокрема, витрати зі сплати судового збору за подання цієї позовної заяви - 4 541,98 грн.

У ГПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 124 ГПК України).

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин п`ятої - сьомої статті 129 ГПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно із частиною другою статті 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Отже, наведена норма процесуального закону надає суду право в разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору (постанова КГС ВС від 21.08.2019 у справі № 922/2821/18).

Так, від представника позивача ТОВ «ЕК «Енолл» 14.07.2022 надійшла заява про розподіл судових витрат та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, що складаються із судового збору у сумі 4 541,98 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15 800,00 грн.

За змістом частини другої статті 126 ГПК України до витрат на професійну правничу допомогу належать розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

05.01.2022 між ТОВ «ЕК «Енолл» (клієнт) та адвокатом Саламахою В.Р. (адвокат) було укладено Договір №05/01-С про надання правової (професійної правничої) допомоги адвокатом (далі за текстом - Договір), відповідно до якого:

- адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову (професійну правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами (п. 1.1 Договору);

- адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень:

надає Клієнту послуги щодо захисту інтересів, останнього перед фізичними особами, в органах державної влади/ органах місцевого самоврядування (в т.ч., але не виключно - Департаментом Державної виконавчої служби Мін`юсту та у всіх його територіальних органах, в Національної поліції, органах прокуратури, органах Служби Безпеки України, Міністерством юстиції України та всіма його, територіальними представництвами, Харківській міській раді та всіма її департаментами) на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в судах загальної юрисдикції, адміністративних, кримінальних, цивільних господарських судах України першої, апеляційної та касаційної інстанціях;

представляє клієнта з усіма правами, які надано законом позивачу (цивільному позивачу та відповідачу), відповідачу, потерпілому, третій особі, свідку, заявнику, скаржнику, у тому числі з правом пред`явлення позову, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову, подання заяв та скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання, рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред`явлення його до виконання; підписувати та подавати документи, зокрема заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше; вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копії; сплачувати від імені клієнта державне мито, судовий збір та інші необхідні платежі; вчиняти інші дії в інтересах клієнта не передбачених даним Договором (п. 1.2 Договору);

- цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 05.01.2023. Строк дії Договору може бути змінений згідно вимог чинного законодавства України (п. 2.1 Договір);

- за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2 Договору клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі визначеному за домовленістю сторін (п. 3.1 Договору);

- розмір гонорару адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього Договору (п. 4.1 Договору);

- за домовленістю сторін, оплата правової допомоги може здійснюватись також у вигляді передоплати або авансу (п. 4.2 Договору);

Додатком №1 до Договору №05/01-С про надання правової (професійної правничої) допомоги адвокатом від 05.01.2022 сторонами погоджено гонорар та порядок розрахунків.

Пунктом 2 вищевказаного додатку №1, враховуючи складність справи, кваліфікацію і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини справи, сторони дійшли згоди, що розмір винагороди обчислюється, виходячи із витраченого адвокатом часу, та з урахуванням окремих послуг та їх вартості, а саме:

1. Вступ адвоката в справу, підготовка правової позиції, попередній план заходів - 1 000,00 грн. за годину роботи адвоката,

2. Написання позовної заяви до суду першої інстанції - 1 000,00 грн. за годину роботи адвоката,

3. Написання апеляційної скарги - 1 250,00 грн. за годину роботи адвоката,

4. Написання касаційної скарги - 1 500,00 грн. за годину роботи адвоката,

5. Підготовка та направлення клопотань, заяв, інших процесуальних документів до суду будь-якої інстанції - 1 000,00 грн. за годину роботи адвоката,

6. Написання та направлення адвокатського запиту - 1 500,00 грн. за годину роботи адвоката,

7. Виїзд адвоката в суд/поліцію/прокуратуру, інші органи для ознайомлення з матеріалами справи - 1 500,00 грн. за годину,

8. Участь адвоката в судових засіданнях - 3 000,00 грн. за одне судове засідання,

9. Виїзд адвоката у відрядження - залежить від віддаленості місця призначення та періоду перебування у відряджені. В середньому - 700,00 грн. за годину часу перебування адвоката у подорожі до місця надання правової допомоги.

Пунктом 4 Додатку№1 до Договору №05/01-С про надання правової (професійної правничої) допомоги адвокатом від 05.01.2022 узгоджено, що на підтвердження надання послуг, сторони підписують Акт приймання-передачі наданих послуг не пізніше ніж через 3 (три) дні з моменту фактичного надання послуг, в тому числі, з моменту фактичного надання окремої послуги або послуг.

За змістом Акту приймання-передачі наданих послуг №4 від 01.06.2022 (далі за текстом - Акт), останній містить детальний опис робіт (наданих послуг), наданих адвокатом Саламахою В.Р. при вирішенні спору, що виник між клієнтом та КЕВ м. Біла Церква щодо виконання Договору №261 про постачання електричної енергії від 08.10.2021, а саме, послуги пов`язані з підготовкою та направленням до господарського суду Київської області позовної заяви про стягнення з КЕВ м. Біла Церква коштів, набутих на правовій підставі, яка згодом відпала, з зазначенням витраченого часу, та прийняття клієнтом наданих послуг, а саме:

- правовий аналіз первинної документації, формування позиції та консультування щодо взаємовідносин клієнта з КЕВ м. Біла Церква - 2 000,00 грн.;

- опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини між клієнтом та КЕВ м. Біла Церква, та вивчення судової практики - 3 000,00 грн.;

- складання позовної заяви до КЕВ м. Біла Церква про стягнення коштів, набутих на правовій підставі, яка згодом відпала - 10 000,00 грн.;

- виготовлення копій додатків до позову по кількості учасників справи (всього два екземпляри до господарського суду Київської області та КЕВ м. Біла Церква) - 700,00 грн.;

- витрати на відправлення поштової кореспонденції (до господарського суду Київської області та КЕВ м. Біла Церква) - 100,00 грн.

Вартість послуг, вказаних в п. 1-2 та таблиці №1 цього Акту, становить 15 800,00 грн.

Пунктом 3 Додатку№1 до Договору №05/01-С про надання правової (професійної правничої) допомоги адвокатом від 05.01.2022 зазначено, що клієнт не має жодних претензій щодо якості та строків наданих адвокатом послуг.

Вищевказаними доказами та наявними матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Саламахою В.Р. позивачеві послуг з професійної правничої допомоги у справі №911/800/22.

При цьому, вказані витрати фактично позивачем сплачено, що підтверджується залученою до матеріалів справи копією платіжного доручення №13265 від 01.06.2022 на суму 15 800,00 грн.

За правилами частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Так, матеріали справи містять копії договору від 05.01.2022 №05/01-С про надання правової (професійної правничої) допомоги адвокатом, укладеного між ТОВ «ЕК «Енолл» та адвокатом Саламахою В.Р. на представництво клієнта з усіма правами, які надано законом позивачу (цивільному позивачу та відповідачу), відповідачу, потерпілому, третій особі, свідку, заявнику, скаржнику, у тому числі з правом пред`явлення позову, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову, подання заяв та скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання, рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред`явлення його до виконання; додатку№1 до Договору №05/01-С про надання правової (професійної правничої) допомоги адвокатом від 05.01.2022; ордеру від 27.05.2022 серії АХ №1095682; свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 09.10.2019 серії ХВ №002388; акта приймання-передачі наданих послуг №4 від 01.06.2022; платіжного доручення №13265 від 01.06.2022 на суму 15 800,00 грн.

Частиною 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

У розумінні вказаної норми зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від 22.07.2022, дослідивши подані документи та матеріали справи, суд вважає, що вказані в Акті приймання-передачі наданих послуг №4 від 01.06.2022 витрати є неспівмірними

зі складністю справи (предмет позову - повернення забезпечення виконання договору в сумі 269 861,76 грн., відтак справа не є складною),

витраченим адвокатом часом на надання таких послуг (надані адвокатом послуги з правового аналізу первинної документації, формування позиції та консультування щодо взаємовідносин клієнта з КЕВ м. Біла Церква, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини між клієнтом та КЕВ м. Біла Церква, та вивчення судової практики, складання позовної заяви до КЕВ м. Біла Церква про стягнення коштів, набутих на правовій підставі, яка згодом відпала - фактично є однією дією з підготовки позовної заяви),

не відповідають критерію розумності їх розміру, обсягу послуг (з огляду на складність, обсяг справи та ціну позову, така не потребувала багато часу на надання послуг), відтак, розмір гонорару є не співмірним ціні позову, складності справи, кваліфікації адвоката та матеріальному стану відповідача.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Враховуючи викладене, заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд задовольняє частково та зменшує належні до стягнення з відповідача витрати на правову допомогу до розміру 6500,00 грн. (мінімальна заробітна плата), якій є співмірним із складністю справи та витраченим часом адвоката, та не покладає на відповідача надмірних витрат, отже не є додатковим фінансовим тягарем та заходом відповідальності.

Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕК «Енолл» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, буд. 1, ідентифікаційний код 08167863)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕК «Енолл» (61001, м. Харків, вул. Танкопія, буд. 31/3, ідентифікаційний код 38157139)

269 861,76 грн. (двісті шістдесят дев`ять тисяч вісімсот шістдесят одну гривню сімдесят шість копійок) основного боргу,

29 378,11 грн. (двадцять дев`ять тисяч триста сімдесят вісім гривень одинадцять копійок) інфляційних втрат,

3 548,87 грн. (три тисячі п`ятсот сорок вісім гривень вісімдесят сім копійок) процентів річних,

4 541,83 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок одну гривню вісімдесят три копійки) судового збору,

6 500,00 грн. (шість тисяч п`ятсот гривень нуль копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 04.08.2022.

Суддя О.В. Конюх