ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 серпня 2022 року Справа № 903/436/22

за позовом: Підприємця Терзі Альони Федорівни, с. Дмитрівка Болградський район Одеська область

до відповідача: Приватного підприємства "Захід Агро", м. Рожище Волинська область

про стягнення 515 916 грн. 12 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

24.06.2022 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява підприємця Терзі Альони Федорівни до Приватного підприємства "Захід Агро" про стягнення 515 916 грн. 12 коп., з яких: 432 502 грн. 40 коп. основного боргу, 7 568 грн. 05 коп. 3% річних, 62 168 грн. 60 коп. інфляційних втрат, 9 252 грн. 05 коп. пені, 4 425 грн. 02 коп. 1% штрафу та судових витрат по справі.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по оплаті наданих послуг згідно договору про користування майном від 26.10.2021 № 2610.

Ухвалою суду від 27.06.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 календарних днів з дня вручення даної ухвали, позивачу, - протягом 5 календарних днів з дня отримання відзиву. Попереджено сторін, що у разі не подання у встановлений строк обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, вони мають право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведуть, що пропустили строк з поважних причин. Запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х календарних днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х календарних днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

Ухвалою суду від 27.06.2022 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду від 27.06.2022 доставлена відповідачу на електронну адресу, зазначену в договорі, 27.06.2022. Надіслана об`єктом поштового зв`язку ухвала суду повернулась 09.07.2022 з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 46-47).

Строк для подання відзиву - по 25.07.2022.

Крім того відповідач ухвалу суду від 27.06.2022 про відкриття провадження у справі отримав особисто під розписку 14.07.2022 (а.с. 44)

15-ти денний строк з дня отримання ухвали суду сплив 29.07.2022.

27.07.2022 через канцелярію суду відповідач подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та повідомлення його про час та місце коли він може ознайомитись за адресою: м.Рожище, вул. Незалежності, 60А (а.с. 49).

Про ознайомлення з матеріалами справи відповідач ні в день отримання копії ухвали суду 14.07.2022, ні подання клопотання про ознайомлення від 26.07.2022 не звертався.

Повідомити про можливість ознайомлення з матеріалами справи у години роботи суду за зазначеним у договорі, ЄДР телефоном, який відповідно є офіційним засобом зв`язку, виявилось не можливим, оскільки абонент не відповів.

Відповідач не забезпечив отримання надісланих у справі документів (позовна заява, ухвала про відкриття провадження у справі).

Вчасне отримання ухвали суду та ознайомлення з нею залежить виключно від волевиявлення самих учасників справи, тобто має суб`єктивний характер.

Суд вважає за необхідне зазначити, що інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою як контакт-центру Суду так і за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду №910/14120/19 від 12.07.2021.

Сам лише факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулась в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для кореспонденції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 916/3200/17, від 22.07.2021 № 920/938/20.

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи відсутність відзиву відповідача, закінчення строку на його подання, ст. 248 ГПК України щодо розгляду справи у спрощеному провадженні у розумні строки, призначення справи без повідомлення сторін, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

26.10.2021 між ПП «Захід» (користувач) та підприємцем Терзі А.Ф. (постачальник) укладено договір про користування майном №2610 (а.с. 22 на звороті - 23).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з договору.

Між сторонами зобов`язання виникли з договору про користування майном №2610 від 26.10.2021.

Згідно умов договору постачальник зобов`язується передати користувачу у строкове платне користування майно (техніку) разом із персоналом згідно акту прийому-передачі (п. 1.1). Майно надається для використання його контрагентом в своїй господарській діяльності і виключно за його призначенням (п. 1.3). Сума та порядок плати за користування майном визначається в додатках до договору. Якщо дата оплати являється не робочим днем, то платіж переноситься на наступний робочий день (п.п. 2.1, 3.1). Протягом визначеного сторонами строку при передачі майна в користування та його поверненні, постачальник передає користувачу на затвердження та підписання: два екземпляри підписаного уповноваженою особою та скріпленого печаткою постачальника акту приймання-передачі майна в користування (повернення з користування), що підтверджують факт передачі майна в користування/повернення з користування і початок/закінчення строку користування (п. 5.1). Користувач після отримання акту приймання-передачі майна в користування (акт повернення майна в користування), зобов`язаний підписати обидва примірники акту та один примірник повернути постачальнику протягом 2-х календарних днів (п. 5.2). У випадку обґрунтованої відмови користувачем від приймання майна, оформляється двосторонній акт із переліком необхідних доопрацювань (виправлень) та термінів їх виконання за рахунок постачальника (п. 5.3). Зворотна передача майна оформляється актом приймання-передачі, в якому вказується його стан на момент повернення (п. 5.5). Протягом визначеного сторонами строку постачальник передає користувачу на затвердження та підписання: два екземпляри підписаного уповноваженою особою та скріпленого печаткою постачальника акту приймання-передачі наданих послуг з передачі в користування майна, який повинен містити дані згідно ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (п. 5.6). Користувач після отримання акту та/або звіту/документів, підтверджуючих виконання послуг, зобов`язаний підписати обидва примірники акту та один примірник повернути постачальнику або в разі наявності зауважень щодо обсягу та/або якості послуг, вартості та/або суми накладних (адміністративних) витрат, направити постачальнику в зазначений термін письмову мотивовану відмову користувача від підписання акту з зазначенням зауважень та підстав для відмови. У випадку обґрунтованої відмови користувача від підписання акту постачальник здійснює необхідні доопрацювання (виправлення) в акті та повторно направляє його користувачу для підписання (п. 5.7). У разі несвоєчасного здійснення користувачем своїх зобов`язань щодо оплати, він сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі прострочення виконання зобов`язань більше ніж на 10 днів, користувач сплачує штраф у розмірі 1% від загальної суми договору (п. 6.2). Строк користування встановлюється сторонами окремо щодо кожного предмету та вказується в актах приймання-передачі майна в користування (п. 7.1).

Додатком №1 від 26.10.2021 до договору №2610 сторони визначили майно, яке передається в оренду - комбайн зернозбиральний Claas Lexion 580, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 ; комбайн зернозбиральний Claas Lexion 460, реєстраційний номер НОМЕР_3 , заводський номер НОМЕР_4 . Цільове використання майна - збирання врожаю соняшника. Погоджена площа та територія використання орендованого майна - 600 га (+-10%) в Рожищенському районі Волинської області. Період використання майна - 31 день від 26.10.2021 (до 26.11.2021 включно). Орендна плата нараховується з розрахунку 776 грн. 32 коп. без ПДВ за 1 га зібраного врожаю згідно п. 2. Кількість оброблених гектарів визначається за даними лічильника, який встановлений в орендованому майні. Орієнтовний розрахунок орендної плати - 465 792 грн. 00 коп. без ПДВ. Остаточний розмір орендної плати визначається сторонами в акті наданих послуг, які підписуються сторонами на основі даних, отриманих згідно п. 6 додатку. Строки розрахунків - не пізніше 14 банківських днів після підписання сторонами акту виконаних робіт (а.с. 23 на звороті).

Договір не був предметом судового розгляду, докази про його розірвання чи зміну умов в матеріалах справи відсутні, отже є чинним на день розгляду справи.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено статтею 629 ЦК України.

08.11.2021 сторонами підписано акт надання послуг по збиранню соняшника площею 570 га загальною вартістю 442 502 грн. 40 коп. (а.с. 24).

Позивачем на адресу відповідача направлено претензію від 24.12.2021 на суму 442 502 грн. 40 коп., яка залишена останнім без відповіді та задоволення (24 на звороті - 25).

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг виконав частково на суму 10 000 грн. 00 коп., що підтверджується випискою по рахунку та платіжним дорученням від 15.02.2022 (а.с. 26, 26 на звороті).

Заборгованість відповідача за надані послуги становить 432 502 грн. 40 коп., підтверджена матеріалами справи, відповідачем неоспорена, підставна і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 2 982 грн. 34 коп. 3% річних за період з 25.11.2021 по 14.02.2022 та 8 451 грн. 80 коп. інфляційних втрат за період з грудня 2021 року по січень 2022 року.

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Акт наданих послуг підписаний сторонами 08.11.2021, строк для оплати - не пізніше 14 (банківських днів) після підписання сторонами акту виконаних робіт (п. 8 додатку), у зв`язку з чим заборгованість виникла 27.11.2021.

Суд здійснивши власний розрахунок, дійшов висновку, що підставні та підлягають до стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України 7 495 грн. 31 коп. 3% річних, з яких:

- на суму 442 502,40 грн. за період з 27.11.2021 по 14.02.2022 - 2 909 грн. 60 коп.

- на суму 432 502,40 грн. за період з 15.02.2022 по 23.06.2022 - 4 585 грн. 71 коп.

та 62 153 грн. 85 коп. інфляційних втрат, з яких:

- на суму 442 502,40 грн. за період з грудня 2021 по січень 2022 - 8 442 грн. 06 коп.

- на суму 432 502,40 грн. за період з лютого по травень 2022 року - 53 711 грн. 79 коп.

У позові на суму 72 грн. 74 коп. 3% річних та 14 грн. 75 коп. інфляційних втрат слід відмовити у зв`язку з помилкою позивача у визначенні дати виникнення заборгованості.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідні положення Господарського кодексу України також передбачають, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання він зобов`язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню). Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання (ст. 230).

За змістом частини 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно п. 6.2 договору у разі несвоєчасного здійснення користувачем своїх зобов`язань щодо оплати, він сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі прострочення виконання зобов`язань більше ніж на 10 днів, користувач сплачує штраф у розмірі 1% від загальної суми договору (п. 6.2).

Позивач просить стягнути з відповідача 9 252 грн. 05 коп. пені та 4 425 грн. 02 коп. штрафу.

Перевіривши правильність нарахування пені з врахуванням шестимісячного строку нарахування, суд дійшов висновку, що підставними та підлягають до стягнення з відповідача на підставі п.п. 6.2 договору 4 425 грн. 02 коп. штрафу та 9 119 грн. 30 коп. пені, з яких:

- на суму 442 502,40 грн. за період з 27.11.2021 по 14.02.2022 - 3 540 грн. 02 коп.

- на суму 432 502,40 грн. за період з 15.02.2022 по 23.06.2022 - 5 579 грн. 28 коп.

У позові на суму 132 грн. 75 коп. пені слід відмовити у зв`язку з помилкою позивача у визначенні дати виникнення заборгованості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог в сумі 7 735 грн. 44 коп. відповідно до ст.ст. 129-130 ГПК України слід віднести на нього.

Підстави покладення судових витрат в сумі 1 240 грн. 50 коп., понесені позивачем за подання заяви про забезпечення позову, відсутні у зв`язку з відмовою ухвалою суду від 27.06.2022 у такому забезпеченні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Захід Агро» (вул. Незалежності, буд. 60А, м. Рожище, Волинська обл., ) на користь підприємця Терзі Альони Федорівни ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_5 )

- 432 502 грн. 40 коп. основного боргу, 9 119 грн. 30 коп. пені, 4 425 грн. 02 коп. - штрафу, 62 153 грн. 85 коп. інфляційних втрат, 7 495 грн. 31 коп. 3% річних та 7 735 грн. 44 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього: 523 431 грн. 32 коп. (п`ятсот двадцять три тисячі чотириста тридцять одна грн. 32 коп.).

3. У позові на суму 220 грн. 24 коп. відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук