РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2022 м. КиївСправа № 910/1383/22

За позовом: СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО СПОЖИВЧОГО КООПЕРАТИВУ "ЯРОСЛАВНА";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОКО-КРАЇНА";

про: стягнення 1.957.763,99 грн.

Суддя Балац С.В.

в.о. секретаря судового засідання Просов В.М.

Представники:

позивача: Міненко С.А.;

відповідача: не з`явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ СПОЖИВЧИЙ КООПЕРАТИВ "ЯРОСЛАВНА" (далі - позивач) звернувся до господарського суду міста Києва із товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОКО-КРАЇНА" (далі - відповідач) про стягнення 1.957.763,99 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором на закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) від 01.04.2019 № 82/04-19, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 1.957.763,99 грн., з яких: 1.845.143,08 грн. - основна заборгованість, 21.800,97 грн. - 3 % річних та 90.819,94 - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1383/22 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 21.03.2022.

Підготовче засідання призначене на 21.03.2022 не відбулось у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.04.2022 підготовче засідання призначене на 06.06.2022.

Ухвалою від 18.05.2022 № 910/1383/22 заяву представника позивача про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі "EasyCon" задоволено

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням: відсутності в матеріалах справи довіреностей на осіб, які отримували товар; наявні в матеріалах справи накладні не містять реквізитів договору; позивачем не приєднано до позову документів, обов`язковість надання яких передбачена умовами договору; позивачем не врахована частина оплат відповідача при визначенні суми заборгованості, заявленої до стягнення.

В підготовчому засіданні 06.06.2022 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 27.06.2022.

В судовому засіданні 27.06.2022 суд на місці ухвалив: відкласти судове засідання на 01.08.2022.

В судовому засіданні 01.08.2022 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши уповноваженого представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як продавцем, та відповідачем, як покупцем, укладено договір на закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) від 01.04.2019 № 82/04-19 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується в порядку і на умовах, визначених Договором, передати у власність відповідача сільськогосподарську продукцію (сировину) - молоко коров`яче базисної жирності 3,4 %, що відповідає вимогам ДСТУ № 3662-2018, (далі - товар), а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити такий товар (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.5 Договору визначено, що перехід права власності на товар від позивача до відповідача здійснюється після фактичної передачі товару та підписання спеціалізованої товарної накладної на перевезення товару (молочної сировини) за формою № 1-ТН (МС).

Положеннями п. 2.1 Договору передбачено, що оплату за товар відповідач проводить по договірних цінах, що визначаються сторонами у відповідному протоколі погодження ціни, підписаному сторонами, який є невід`ємною частиною Договору. У разі зміни ціни на товар, ініціююча сторона зобов`язана повідомити іншу сторону про зміну ціни за 5 (п`ять) календарних днів до такої зміни. Протокол погодження ціни повинен бути погоджений та підписаний сторонами не пізніше 5 (п`яти) робочих днів з дня його отримання однією зі сторін від другої сторони.

Умовами п. 2.3 Договору визначено, що розрахунки за Договором здійснюються - протягом 1 (одного) робочого дня від дати приймання товару відповідачем шляхом безготівкового розрахунку, або в інший спосіб, що не суперечить чинному законодавству України, безпосередньо між сторонами.

Відповідно до пункту 3.1.1 Договору, позивач зобов`язується до укладання Договору надати відповідачу, зокрема, довідку про епізоотичне благополуччя тварин (надається до 3 числа кожного місяця).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, в період з квітня 2019 по серпень 2021 поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 109.682.143,00 грн. Наведена фактична обставина підтверджується спеціалізованими товарними накладними на перевезення молочної сировини, товарно-транспортними накладними, зведеними видатковими накладними та актами звірки взаємних розрахунків в період з квітня 2019 по серпень 2021, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій.

Проте, відповідачем здійснено оплату товару за Договором частково в сумі 107.796.999,92 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за Договором в сумі 1.885.143,08 грн.

В подальшому, позивачем здійснено часткову оплату вказаної заборгованості, а саме: 05.01.2022 в сумі 20.000,00 грн. та 06.01.2022 в сумі 20.000,00 грн.

Проте, решта суми заборгованості за Договором в розмірі 1.845.143,08 грн. відповідачем на користь позивача не сплачено.

Вказані обставини призвели до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача основної заборгованості за Договором в сумі 1.845.143,08 грн.

Враховуючи допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 21.800,97 грн. та інфляційних втрат в сумі 90.819,94 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приймаючи до уваги відсутність повної оплати відповідачем поставленого позивачем товару за Договором, останнім направлена на адресу місцезнаходження відповідача претензія-вимога про сплату заборгованості від 13.12.2021 № 410.

На вказану претензію-вимогу відповідач надіслав позивачу гарантійний лист від 30.12.2021 № 172, яким гарантував оплату заборгованості за укладеним між сторонами спору Договором.

Відповідачем до поданого до суду відзиву додане платіжне доручення від 04.02.2022 № 28070 на суму 20.000,00 грн., яке підтверджує оплату заборгованості відповідача за Договором на таку суму.

Враховуючи те, що така оплата здійснена відповідачем (04.02.2022) до відкриття провадження у даній справі (21.02.2022), позовна вимога про стягнення з відповідача частини суми заборгованості в розмірі 20.000,00 грн. задоволенню не підлягає.

Таким чином, розмір основної заборгованості відповідача перед позивачем за Договором, станом на момент вирішення спору по суті, становить 1.825.143,08 грн.

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором в сумі 1.825.143,08 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в сумі 1.825.143,08 грн.

Приписами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 21.800,97 грн. та інфляційних втрат в сумі 90.819,94 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заперечення відповідача, викладені в поданому до суду відзиві судом відхилені з огляду на наступне:

- як встановлено вище судом, в матеріалах справи наявні первинні документи отримання відповідачем товару за укладеним між сторонами спору Договором в період з квітня 2019 по серпень 2021 у вигляді засвідчених копій, а саме: спеціалізовані товарні накладні на перевезення молочної сировини та зведені видаткові накладні, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток, що підтверджує факт отримання відповідачем такого товару;

- наявні в матеріалах справи зведені видаткові накладні та акти звірки взаємних розрахунків містять реквізити укладеного між сторонами спору Договору;

- в матеріалах справи наявні довіреності відповідача на отримання товару за укладеним між сторонами спору Договором із зазначенням реквізитів Договору та уповноважених осіб на таке отримання, які, в свою чергу, підписували накладні при отриманні товару;

- довідки про епізоотичне благополуччя тварин, за умовами пункту 3.1.1 Договору, мають бути надані відповідачу, саме, до укладення Договору, який, в свою чергу, між сторонами спору укладений. Крім того, письмових заперечень відповідача з приводу якості товару, як при укладенні Договору, так і після його укладення матеріали справи не містять;

- гарантійний лист від 30.12.2021 № 172 підтверджує визнання відповідачем суми основної заборгованості за Договором;

- здійснена відповідачем часткова оплата заборгованості за Договором свідчить про фактичну поставку та якість товару;

- оплата заборгованості відповідача від 05.01.2022 в сумі 20.000,00 грн. та 06.01.2022 в сумі 20.000,00 грн. врахована позивачем при зверненні до суду з даним позовом;

- оплата заборгованості відповідача від 04.02.2022 в сумі 20.000,00 врахована вище судом при вирішенні спору по суті.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись приписами частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "МОЛОКО-КРАЇНА" (Україна, 02099, місто Київ, ВУЛИЦЯ БОРИСПІЛЬСЬКА, будинок 9, ідентифікаційний код: 31877099) на користь СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО СПОЖИВЧОГО КООПЕРАТИВУ "ЯРОСЛАВНА" (Україна, 41541, Сумська обл., Путивльський р-н, село Скуносове, ВУЛИЦЯ КАЛИНІВКА, будинок 1, корпус А, ідентифікаційний код: 30934805) основну заборгованість в сумі 1.825.143 (один мільйон вісімсот двадцять п`ять тисяч сто сорок три) грн. 08 коп., 3 % річних в сумі 21.800 (двадцять одна тисяча вісімсот) грн. 97 коп., інфляційні втрати в сумі 90.819 (дев`яносто тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн. 94 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 29.366 (двадцять дев`ять тисяч триста шістдесят шість) грн. 46 коп.

3. В задоволенні решти вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 11 серпня 2022 року

Суддя С.В. Балац