УХВАЛА

м. Київ

28.07.2022Справа № 910/3524/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Степанець Є.Ю., розглянувши заяву Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про стягнення судових витрат від 8 липня 2022 року в справі № 910/3524/22 за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про стягнення 15 980,60 грн,

за участю представників:

позивача: Гаврилова Є.Ю.;

відповідача: Джумарата В.М.;

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" (далі - Компанія) заборгованості в розмірі 15 980,60 грн, з яких: 13 929,68 грн - основна заборгованість, 531,34 грн - три проценти річних, 1 519,58 грн - інфляційні втрати, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті спожитої теплової енергії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

15 червня 2022 року через загальний відділ діловодства суду від Підприємства надійшло письмове підтвердження, що ціна позову не змінилася.

20 червня 2022 року через загальний відділ діловодства суду від Компанії надійшов відзив від 10 червня 2022 року № 276-юр, в якому остання заперечила проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи це тим, що спірний договір не було підписано з її сторони, послуги з постачання теплової енергії в даному нежитловому приміщенні, площею 26,6 кв.м, не надавалися, спірне нежитлове приміщення не передавалося в управління відповідачу, а перебуває в оренді іншої особи. Тому нарахування заборгованості за спожиту теплову енергію, на думку відповідача, є необґрунтованим. Також Компанія зазначила, що надані позивачем документи є неналежними і недостовірними, а відтак підлягають виключенню з числа доказів.

21 червня 2022 року через загальний відділ діловодства суду від Підприємства надійшло клопотання від вказаної дати про продовження процесуального строку для подачі відповіді на відзив. В обґрунтування наведеного клопотання позивач посилався на те, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 воєнного стану ускладнився процес отримання та обробки вхідної кореспонденції, що відображається на строках опрацювання процесуальних документів. Крім того, всіх працівників Підприємства переведено на дистанційну роботу з віддаленим доступом.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 22 червня 2022 року розгляд справи № 910/3524/22 вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) представників сторін, яке призначено на 7 липня 2022 року, а також продовжено Підприємству строк на подачу відповіді на відзив до 30 червня 2022 року.

29 червня 2022 року через загальний відділ діловодства суду від Підприємства надійшла відповідь на відзив від 29 червня 2022 року № 30/7/1/7837, в якій останнє навело свої аргументи на спростування викладених відповідачем у відзиві посилань.

У цей же день від позивача також надійшло клопотання про залучення фізичної особи ОСОБА_1 як співвідповідача в даній справі, оскільки вказана фізична особа орендує спірні нежитлові приміщення, площею 26,6 кв.м, що підтверджується наданою відповідачем копією договору оренди від 18 квітня 2019 року № 869/1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30 червня 2022 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

6 липня 2022 року через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення, в яких останній навів свої пояснення на спростування викладених позивачем у відповіді на відзив аргументів і мотиви відхилення доказів Підприємства.

У судовому засіданні 7 липня 2022 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення Господарського суду міста Києва про відмову в задоволенні позову.

11 липня 2022 року через загальний відділ канцелярії суду надійшла заява відповідача від 8 липня 2022 року, в якій останній просив стягнути з позивача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу.

12 липня 2022 року складено та підписано повне рішення суду від 7 липня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13 липня 2022 року заяву Компанії про стягнення судових витрат призначено до розгляду в судовому засіданні на 28 липня 2022 року.

27 липня 2022 року через загальний відділ канцелярії суду від Підприємства надійшла заява від 26 липня 2022 року № 30/7/1/8963 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. В обґрунтування своїх заперечень позивач вказав, що вартість послуг на професійну правничу допомогу відповідача в розмірі 4 500,00 грн є необґрунтованою та просив залишити без задоволення вказану заяву Компанії.

У судовому засіданні 28 липня 2022 року представник Компанії підтримав заяву від 8 липня 2022 року, просив суд її задовольнити.

Представник Підприємства заперечив проти задоволення вказаної заяви, просив суд відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За частиною 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 квітня 2022 року між Компанією та адвокатом Джумуратом Володимиром Михайловичем укладено договір про надання правничої допомоги № 87, за умовами якого Компанія доручила, а Адвокат зобов`язався надавати за плату або безоплатно правову допомогу, в обсязі та на умовах, визначених законодавством країни та цією угодою.

Відповідно до пункту 2.2 даного правочину адвокат надає Компанії правову допомогу, види якої визначені в даному пункті, протягом дії цього договору.

Згідно з пунктами 4.1.-4.7. договору дана угода може бути укладена на безоплатних умовах між адвокатом та Компанією. Вартість послуг та умови оплати при необхідності встановлюються додатковою угодою між адвокатом та клієнтом. При необхідності сторони можуть виділити окремі види послуги. У разі домовленості про сплату адвокатських послуг з відповідачем за правову допомогу, надану адвокатом, Компанія сплачує кошти відповідно до виставлених рахунків, які підлягають сплаті клієнтом протягом трьох робочих днів з дня їх отримання. Сума договору визначена відповідно до додатку № 1 договору. Оплата здійснюється відповідачем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок адвоката. Надання послуг підтверджується актом наданих послуг, що складається та підписується сторонами. Розрахунки за надані послуги здійснюється за актом наданих послуг.

На виконання вказаних приписів договору 8 липня 2022 року між адвокатом Джумуратом В.М. та Компанією підписано акт № 6 на суму 4 500,00 грн.

Крім того, представником Компанії подано звіт-опис наданих послуг від 8 липня 2022 року в справі № 910/3524/22. З даного звіту вбачається, що вартість витрат на правову допомогу в розмірі 4 500,00 грн складається з: підготовки та направлення до суду відзиву на позовну заяву (2 000,00 грн), підготовка та направлення до суду заперечення на відповідь на відзив (1 000,00 грн), представництво інтересів відповідача в суді (1 500,00 грн).

Проте судом встановлено, що всупереч положень пунктів 4.2.-4.4. договору в матеріалах справи відсутній додаток № 1 до вказаної угоди, а також виставлені адвокатом рахунки, якими визначено ціну вказаного правочину в цілому та вартість окремо наданих послуг. Також у матеріалах справи відсутні додаткові угоди, в яких визначалася б ціна адвокатських послуг.

Зі змісту статті 30 Закону Україна "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" вбачається, що порядок обчислення гонорару визначаються в договорі про надання правової допомоги. Однак у порушення вказаних приписів судом встановлено, що в спірному договорі відсутній механізм розрахунку вартості адвокатських послуг (обчислення гонорару): у фіксованому розмірі чи погодинна оплата. У вказаному правочині також відсутні розміри (ціна) адвокатських послуг.

Враховуючи викладене, наданий відповідачем звіт-опис наданих послуг від 8 липня 2022 року є неналежним доказом, який підтверджує вартість адвокатських послуг, обумовлений між сторонами.

Крім того, зі змісту акта наданих послуг від 8 липня 2022 року № 6 вбачається, що в ньому вказана лише загальна вартість юридичних послуг у даній справі, яка становить 4 500,00 грн. Проте зі змісту пункту 4.6. договору акт наданих послуг - це документ, яким підтверджується саме факт надання певних послуг, а не їх вартість.

Також відповідно до частини 2 статті 124 ГПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Судом встановлено, що в заявах відповідача по суті справи: відзиві та запереченнях на відповідь на відзив, відсутній попередній орієнтований розрахунок судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про те, що заява Компанії від 8 липня 2022 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача від 8 липня 2022 року про ухвалення додаткового рішення в справі № 910/3524/22 про стягнення з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" 4 500,00 витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 2 серпня 2022 року.

СуддяЄ.В. Павленко