ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/743/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.

секретар судового засідання: Шимон О.О.,

за участю представників сторін:

від позивача-1: Огороднікова І.В., виписка з ЄДР;

від позивача-2: Осадчук К.О., витяг з ЄДР;

від відповідача-1: Григорчук Н.І., витяг з ЄДР (присутня в судовому засіданні

22.06.2022);

від відповідача-2: не з`явився;

прокурор: Рудченко М.М., посвідчення №067264 від 10.05.2022;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави в особі 1. Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях; 2. Житомирської обласної державної адміністрації

до 1. Житомирської міської ради;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Партнер Буд"

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсним договору,

скасування державної реєстрації,

Процесуальні дії по справі.

Заступник керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, Житомирської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Житомирської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Партнер Буд", згідно з яким просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 (Додаток № 2) рішення Житомирської міської ради від 18.12.2018 №1323 в частині продажу Товариству з обмеженою відповідальністю «МК Партнер Буд» земельної ділянки площею 1,1486 га, кадастровий номер :07:042:0003, за адресою: вул. Лесі Українки, 33, м. Житомир;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 1,1486 га, кадастровий номер :07:042:0003 від 18.02.2019, зареєстрованого в реєстрі під №97, укладеного між Житомирською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "МК Партнер Буд";

- скасувати державну реєстрацію права приватної власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "МК Партнер Буд" (номер запису про право власності: 30364509) на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку, кадастровий номер :07:042:0003, площею 1,1486 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- стягнути з Житомирської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Партнер Буд" на користь Житомирської обласною прокуратури 7945,00 грн судового збору.

Разом із позовною заявою заступником керівника Житомирської обласної прокуратури подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 05.07.2021 заяву про вжиття заходів забезпечення позову (вх. №02-44/1127/21 від 01.07.2021) повернуто заявнику разом із доданими до неї документами на підставі ч.7 ст.140 ГПК України.

Ухвалою суду від 06.07.2021 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених недоліків.

14.07.2021 до суду від заступника керівника Житомирської обласної прокуратури надійшла заява про усунення недоліків від 13.07.2021 №15/1-573 вих-21 з додатками (т.1, а.с.153-185).

Ухвалою суду від 19.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 10.08.2021.

21.07.2021 до суду від Житомирської обласної прокуратури надійшла заява про забезпечення позову вих.№15/1-573вих-21 від 20.07.2021 (т.1, а.с.188-195).

Ухвалою господарського суду від 23.07.2021 відмовлено у задоволенні вказаної заяви про забезпечення позову.

09.08.2021 на електронну пошту суду від Житомирської міської ради надійшов відзив на позовну заяву від 06.08.2021 з додатками (т.1, а.с.212-228).

Ухвалою суду від 10.08.2021 відкладено підготовче засідання на 16.09.2021.

06.09.2021 до суду від Житомирської обласної прокуратури надійшла відповідь на відзив від 28.08.2021 №15/1-758вих-21 (т.1, а.с.238-250).

Ухвалою суду від 16.09.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 18.10.2021.

Ухвалами господарського суду від 18.10.2021, 18.11.2021, 17.01.2022 строк підготовчого провадження було продовжено на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно останньої підготовче засідання відкладено на 10.02.2022.

09.02.2022 до суду від позивача-1 надійшло клопотання від 08.02.2022 №13-04-199 про долучення документів до матеріалів справи (т.2, а.с.30-38).

Ухвалою суду від 18.02.2022 підготовче засідання перепризначено на 09.03.2022 у зв`язку з перебуванням судді Прядко О.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 24.03.2022 підготовче засідання перепризначено на 19.05.2022 у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні та перебуванням судді Прядко О.В. у відпустці.

Ухвалою суду від 19.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.06.2022.

20.06.2022 до суду від представника відповідача-2 надійшло клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів та долучення їх до матеріалів справи від 20.06.2022 (т.2, а.с.52-60).

Ухвалою суду від 22.06.2022 продовжено строк розгляду справи по суті до 01.08.2022 на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; задоволено клопотання ТОВ "МК Партнер Буд" про встановлення додаткового строку для подання доказів та долучення їх до матеріалів справи від 20.06.2022; відкладено розгляд справи по суті для належної підготовки учасників до судових дебатів на 01.08.2022.

Представник відповідача-1 у засідання не з`явився, на електронну пошту суду надіслав заяву від 01.08.2022 про закінчення розгляду справи за його відсутності, а також зазначив, що підтримує викладені у відзиві доводи; у задоволенні позову просив відмовити (т.2, а.с.73).

Відповідач-2 уповноваженого представника у засідання не направив, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до інформації з реєстру ф103 на відправку рекомендованої кореспонденції за 28.06.2022 та інформації з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за №433, надіслане відповідачу-2, вручено останньому за довіреністю 01.07.2022.

З огляду на те, що неявка відповідачів не перешкоджає розгляду справи, в матеріалах справи достатньо необхідних для вирішення спору по суті доказів, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за наявними матеріалами за відсутності представників відповідачів, відповідно до ст.202 ГПК України.

Під час розгляду справи по суті у засіданнях 22.06.2022 і 01.08.2022 прокурор позовні вимоги підтримав; представник позивача-1 позовні вимоги підтримав; представник позивача-2 у вирішенні спору поклався на розсуд суду; представник відповідача-1 щодо задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 01.08.2022 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що Житомирська міська рада в якості власника неправомірно розпорядилась земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт нерухомого майна державної власності - захисна споруда цивільного захисту (сховище №20134), відчуживши її шляхом продажу приватному суб`єкту, з перевищенням власних повноважень і в порушення вимог земельного законодавства. Власником даної земельної ділянки є держава в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, а органом, який має право розпоряджатись (передавати її на праві постійного користування Фонду державного майна), - Житомирська обласна державна адміністрація. Окрім того, прокурор відмітив, що спірна земельна ділянка продана відповідачу за необґрунтовано заниженою ціною, що призвело до ненадходження коштів до місцевого бюджету.

У відзиві на позовну заяву від 06.08.2021 відповідач-1 просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі за його безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки стверджує, що порушення прав та інтересів держави у даному випадку відсутні, земельна ділянка площею 1,1486 га, яка була продана відповідачу-2, перебувала у комунальній власності та належала територіальній громаді м.Житомира в особі Житомирської міської ради; висновок про експертну грошову оцінку земельної ділянки не оскаржувався та є чинним; РВ ФДМУ по Житомирській області не вчиняло жодних дій щодо оформлення права власності на земельну ділянку під захисною спорудою; відсутні докази перебування державної споруди цивільного захисту в межах спірної земельної ділянки. Окрім того, посилаючись на акт перевірки від 28.12.2020, наголосив, що відомості про земельну ділянку, на якій розташована цивільна споруда, відсутні; комісією рекомендовано здійснити заходи щодо зняття статусу захисної споруди цивільного захисту зі сховища №20134 для подальшої приватизації даного об`єкта.

Також відповідач-1 зазначив про відсутність підстав для представництва прокурором в суді інтересів держави в особі позивачів, оскільки не доведено бездіяльності останніх, сам лише факт відсутності звернення суб`єкта владних повноважень з позовом до суду не може свідчити про свідоме зволікання уповноваженого органу щодо захисту своїх прав та інтересів (т.1, а.с.212-221).

Прокурор у відповіді на відзив від 28.08.2021 №15/1-758 вих-21 вказав, що повідомив позивачів в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» про факт протиправного вибуття з державної власності земельної ділянки під сховищем та пропозицію щодо вжиття заходів представницького характеру для захисту інтересів держави, однак останні жодних заходів щодо усунення виявлених порушень протягом розумного строку не вжили, чого виявилося достатньо для звернення з даним позовом до суду. Також прокурор відмітив, що будь-яких доказів з приводу виключення у встановленому законом порядку споруди цивiльного захисту населення з відповідного фонду, її передачi у комунальну власнiсть або продажу відповідачем не надано; жодних рішень з вказаних питань не приймалось, а вказана споруда i надалі перебуває у власностi держави (т.1, а.с.238-244).

Позивач-1 у клопотанні від 08.02.2022 №13-04-199 повідомив суду, що ТОВ «МК «Партнер Буд» (балансоутримувач державного майна) у зв`язку з економічною недоцільністю та технічною неможливістю утримання та використання сховища вживає заходи щодо його вилучення з фонду захисних споруд цивiльного захисту (т.2, а.с.30).

Під час розгляду справи по суті відповідач-2 подав клопотання від 20.06.2022, у якому, серед іншого, зазначив про виключення споруди цивільного захисту №20134 з фонду захисних споруд м.Житомира та відсутність такого статуту у вказаної споруди (т.2, а.с.52-53).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Житомирської міської ради 44-ої сесії 7-го скликання від 18.12.2018 №1323 «Про продаж юридичним особам земельних ділянок несільськогосподарського призначення в м.Житомирі, на яких розміщені об`єкти нерухомого майна заявників» (пункт 1) вирішено продати земельні ділянки несільськогосподарського призначення згідно з додатками 1, 2 (т.1, а.с.45-46).

Додатком 2 до вказаного рішення від 18.12.2018 №1323 встановлено (т.1, а.с.48), зокрема:

- погодити звіт про експертну грошову оцінку земельної дiлянки площею 1,1486 га за адресою: вул. Лесi Українки, 33, м.Житомир;

- затвердити вартість земельної дiлянки у розмірі 1158248,24 грн з розрахунку за 1 кв.м. 100,84 грн на підставі експертної грошової оцінки (дата оцінки 30.10.2018, рецензія на звіт про експертну грошову оцінку земельної дiлянки вiд 07.12.2018);

- продати ТОВ «МК Партнер Буд» земельну ділянку площею 1,1486 га, кадастровий номер :07:042:0003 за адресою: м. Житомир вул. Лесi Українки, 33, на якій розміщено об`єкти нерухомого майна товариства за 1158248, 24 грн, для розміщення та експлуатації основних, підсобних i допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Земельна ділянка надана в користування ТОВ «МК Партнер Буд» відповідно до рішення Житомирської міської ради від 27.09.2018 №1138.

На підставі рішення Житомирської міської ради 44-ої сесії 7-го скликання від 18.12.2018 №1323 між Житомирською міською радою (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МК Партнер Буд» (покупець) укладено договір купівлі-продажу від 18.02.2019 (далі - договір) (т.1, а.с.49-52), відповідно до п.1.1 якого, продавець зобов`язується передати за плату, а покупець оплачує і приймає у власність земельну ділянку площею 1,1486 га, кадастровий номер :07:042:0003, розташовану за адресою: м. Житомир вул. Лесi Українки, 33, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Правовий режим земельної ділянки - землі несiльськогосподарського призначення. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно з п.2.1 вказаного договору, ціна продажу земельної ділянки становить 1158248,24 грн у розрахунку за 1 кв.м. 100,84 грн.

Відповідно до п.5.1 договору, продавець гарантує, що земельна ділянка, яка є предметом цього договору, входить до категорії земель, що можуть бути продані згідно законодавства України, вільна від будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб, про які на момент підписання цього договору продавець чи покупець не міг не знати, не знаходиться під арештом і судових спорів щодо неї немає.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області 02.01.2019 №НВ-019, встановлено обмеження у використанні земельної ділянки: зона особливого режиму забудови площею 873 кв.м.; інше обтяження площею 470 кв.м. (п.5.2 договору).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власностi на земельну ділянку зареєстровано за ТОВ «МК Партнер Буд» 18.02.2019 із присвоєнням реєстраційного номера об`єкту нерухомого майна - 101 (т.1, а.с.42-44).

Як встановлено судом, на земельній ділянці :07:042:0003) розташований об`єкт нерухомого майна державної форми власності - будівля захисної споруди цивільного захисту (сховище №20134), що вбачається з наступного.

Так, у відповідь на запит прокуратури Житомирської області від 02.06.2020 №05/1-221 вих-20 Управління забезпечення реалізації повноважень у Житомирській області Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях у листі вiд 19.06.2020 №10-13-881 повідомило, що державне майно, а саме об`єкт цивільного захисту населення (сховище №20134), яке розташоване за адресою: м. Житомир, вул. Лесi Українки, 33, в процесі приватизації ДП «Житомирський державний хлібокомбінат» не увійшло до статутного капіталу ВАТ «Житомирхліб» (т.1, а.с.75, 76-88).

На замовлення регіонального відділення на даний об`єкт виготовлена технічна документація (інвентарна справа №4592), а на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради вiд 15.12.2011 №737 видано свідоцтво на право власностi за державою cepiї САЕ №489912 вiд 19.12.2011 (т.1, а.с.97).

Також в матеріалах справи міститься витяг про державну реєстрацію прав від 16.01.2012, відповідно до якого власником будівлі захисної споруди цивільного захисту (сховища №20134) є Держава Україна в сфері управління Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Житомирській області (наразі - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях) (т.1, а.с.98) та Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (т.1, а.с.53-55).

Згідно технічного паспорту на захисну споруду цивільного захисту (сховище №20134) вiд 16.10.2010, остання являє собою окремо розташовану споруду загальною площею 165,7 кв.м. з 1 входом та 1 аварійним виходом, залізобетонним фундаментом, перекриттям, внутрішніми та зовнішніми стінами (т.1, а.с.100-109).

Водночас Регіональним відділенням Фонду державного майна України 28.12.2020 проведено перевірку утримання, зберігання та використання державного майна, а саме об`єкта цивільного захисту - сховища №20134 за адресою: м. Житомир, вул. Лесi Українки, 33, за результатами якої встановлено порушення цілісності огороджувальних конструкцій, а саме захисного земляного шару над спорудою сховища №20134, і відсутність частини обладнання та комунікації, в результаті чого зруйновано наземну частину вентиляційної шахти, відсутня частини інженерних мереж та обладнання, що зафіксовано актом перевірки від 28.12.2020 (т.1, а.с.90, 92-94).

Згідно звіту про інвентаризацію об`єктів державної власності, об`єкт цивiльного захисту - сховище №20134 обліковується на балансі ТОВ «МК Партнер Буд» як об`єкт державної власностi (т.1, а.с.96).

При цьому, як встановлено судом, договори про безоплатне зберігання або оренду вказаної захисної споруди цивiльного захисту з ТОВ «МК Партнер Буд» не укладалися, рішення про передачу споруди в управління чи користування не приймалося.

Розміщення на вказаній ділянці об`єкта цивiльного захисту населення пiдтверджується також наявним у справі детальним планом території кварталу, що обмежений вул. Л.Українки, Покровською, Ю.Тютюнника, Домбровського в м.Житомирі, який розміщений на офіційному сайті Житомирської міської ради (httpр://zt-rada.gov.ua/). Відповідний детальний план розроблений на земельну ділянку №:07:042:0003, яка придбана ТОВ «МК Партнер Буд», з якого вбачається, що «з південно-західного боку земельна дiлянка з кадастровим номером :07:042:003 межує з територією, що використовується, як оптовий склад-магазин. На ділянці розташована будівля бомбосховища, яке передбачалось для використання персоналом підприємства у разі надзвичайної ситуації». При цьому на ділянці передбачається комплекс багатоповерхових житлових будинків на 374 квартири. Відповідно до графічної частини ДПТ, розміщення та збереження державного майна (споруди цивiльного захисту населення) не передбачається (т.1, а.с.56-74).

ТОВ «МК Партнер Буд» зверталося до Управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Житомирської міської ради з листами від 02.08.2021 №02/07 та від 03.08.2021 №03/07 про надання дозволу (погодження) на виключення об`єкта цивільного захисту - сховища №20134 з фонду захисних споруд, а також повідомило про те, що проводить роботи з підготовки (розробки) проектної документації на новий об`єкт торгівельного центру за адресою: м.Житомир, вул.Л.Українки, 33, частина якого відповідатиме вимогам споруди подвійного призначення із захисними властивостями протирадіаційного укриття з включенням її до фонду захисних споруд після введення в експлуатацію згідно вимог чинного законодавства (т.1, а.с.223, 224).

Відповідно до акта оцінки стану готовності захисної споруди вiд 03.12.2021 та згідно висновку з Технічного звіту результатів обстеження i оцінки технічного стану захисної споруди цивiльного захисту будівлі сховища №20134, технічний стан будівлі сховища №20134 - аварійний, внаслідок фізичного зношення, станом на 03.12.2021 сховище №20134 оцінюється як не готове до використання за призначенням; захисна споруда потребує проведення капітального ремонту; балансоутримувачу розглянути можливість та економічну доцільність відновлення сховища або його виключення за погодженням з ДСНС з фонду таких споруд (т.2, а.с.33-38).

В акті про подальше використання сховища (протирадіаційного укриття) №20134 вiд 06.01.2022 зазначено, зокрема, таке: форма власності захисної споруди - державна; технічний стан - аварійний, внаслідок фізичного зношення; відновлення сховища є економічно недоцільним; пропозиції комісії: захисна споруда №20134, яка розташована за адресою: м.Житомир, вул.Лесі Українки, 33, може бути виключеною з фонду захисних споруд (т.2, а.с.31-32).

Управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Житомирської міської ради листом від 30.05.2022 №109 повідомило про зняття захисної споруди цивільного захисту №20134, розташованої за адресою: м.Житомир, вул.Лесі Українки, 33, з обліку фонду захисних споруд цивільного захисту Житомирської міської об`єднаної територіальної громади (т.2, а.с.54).

Згідно витягу з протоколу №6 (питання 2) позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій територіальної громади від 22.02.2022, останньою вирішено, зокрема, у зв`язку з набуттям сховищем аварійного стану внаслідок фізичного зношення, технічної неможливості та економічної недоцільності його відновлення за результатом обстеження i оцінки його технічного стану КП «ЖИТОМИРПРОЕКТ», на підставі пропозиції комісії з оцінки стану готовності захисної споруди цивiльного захисту вiд 03.12.2021, враховуючи те, що ТОВ «МК ПАРТНЕР БУД» планує укривати свою найбільшу працюючу зміну у кількості 150 oci6 v споруді подвійного призначення (підземний паркінг) за адресою: вул. Лесi Українкн, 33, та за погодженням ДСНС (лист вiд 10.02.2022 № 04-2215/162-2) виключити з фонду захисних споруд міста Житомира сховище облiковий №20134, яке розташовано за адресою: вул.Лесi Українки, 33 (т.2, а.с.55-57).

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокуратура здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч.4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

При цьому обставини дотримання прокурором процедури, встановленої ч.ч.3 та 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор, зокрема, звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.174 цього Кодексу.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 визначив, що прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах

Разом із тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч.ч.3, 4 ст.53 ГПК України, ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру").

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Сама по собі обставина незвернення позивача/позивачів з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом/органами своїх функцій із захисту інтересів держави.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Суд звертає увагу, що саме лише посилання прокурора у позовній заяві на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом рішення в такому спорі по суті, оскільки за змістом абз.2 ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва (відповідний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки: "Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави ), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".

Обґрунтовуючи наявність порушення інтересів держави та підстав для їх представництва прокурором, останній вказав на протиправне позбавлення держави земельної ділянки під спорудою цивільного захисту населення, протиправне вибуття її із власності держави, а також продаж земельної ділянки за необґрунтовано заниженою ціною, що призвело до ненадходження коштів до місцевого бюджету.

Позивачами у даному випадку визначено РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях як власника споруди цивільного захисту та єдиного користувача ділянки під спорудою та Житомирську ОДА як органу, уповноваженого на розпорядження земельною ділянкою під сховищем №20134.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2021 прокурор звернувся до Житомирської ОДА та РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях з відповідними повідомленнями в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру» №15/1-154вих-21 і №15/1-155вих-21 з метою вжиття ними заходів представницького характеру для захисту інтересів держави (т.1, а.с.122-125, 131-134).

РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях листом від 01.03.2021 №10-6-297 надало відповідь про неможливість самостійного звернення до суду у зв`язку з арештом його рахунків та відсутністю коштів для сплати судового збору; просило прокуратуру звернутися до суду з відповідним позовом (т.1, а.с.138).

Житомирська ОДА зі свого боку листом №1178/1-8-1-0402 повідомила, що буде проведено перевірку фактів та вчинено відповідні дії (т.1, а.с.139).

У зв`язку з відсутністю відповіді облдержадміністрації щодо результатів проведеної перевірки, прокурор 19.03.2021 повторно звернувся до останньої з листом №15/1-248вих-21 про надання інформації з приводу вжиття цивільно-правових заходів для відновлення порушених інтересів держави (т.1. а.с.126).

Житомирська ОДА у відповідь надіслала листи від 23.03.2021 №1578/2-21/31 і від 30.03.2021 №1580/3-8-1-0655 про розгляд повідомлення прокуратури, однак результати перевірки у таких відсутні (т.1, а.с.140, 141-142).

З огляду на бездіяльність вказаних органів, для того, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор звернувся з даним позовом до суду, про що заздалегідь повідомив позивачів у листах від 11.06.2021 №15/1-495вих-21 та №15/1-494вих-21 (т.1, а.с.127-130, 135-137).

Враховуючи викладене, суд вважає, що прокурором дотримано вимоги ст.23 Закону України "Про прокуратуру" та обґрунтовано підстави для представництва інтересів держави в суді, оскільки позивачі протягом розумного строку після отримання повідомлення не вжили заходів для усунення виявлених порушень, позивач-1 у свою чергу просив прокурора звернутися з відповідним позовом до суду, а позивач-2 про свій намір не повідомив, що не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Щодо вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 326 ЦК України передбачено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Згідно з положеннями ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно зі ст.345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України. Крім передбачених частиною третьою цієї статті випадків, приватизації не підлягають, зокрема, захисні споруди цивільного захисту.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на земельній ділянці площею 1,1486 га, кадастровий номер :07:042:0003, за адресою: вул. Лесі Українки, 33, м. Житомир, розташовано об`єкт нерухомого майна державної власності - захисна споруда цивільного захисту населення (сховище №20134), приватизація якого заборонено законом на дату прийняття оскаржуваного рішення.

З аналізу норм земельного та цивільного законодавства України, зокрема ст.120 ЗК України і 377 ЦК України, випливає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, зумовлений невіддільністю нерухомого майна від земельної ділянки, на якій воно розміщене, і яка фактично є його частиною, та має на меті дотримання законних прав та інтересів власника нерухомого майна, а також забезпечення можливості реалізації ним відповідних правомочностей власника щодо володіння, користування та розпорядження цим майном (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, від 16.06.2020 у справі №689/26/17).

Частиною 2 ст.117 ЗК України передбачено, що до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать, зокрема, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності.

Відповідно до п.4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», у державній власності залишаються розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності.

З наведеного слідує, що спірна земельна ділянка, яка нерозривно пов`язана з державним майном, відноситься до земель державної власності та, відповідно до ч.2 ст.117 ЗК України, не може передаватися у комунальну власність.

Згідно з приписами ч.5 ст.122 ЗК України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

У даному випадку земельною ділянкою під захисною спорудою цивільного захисту населення (сховищем №20134) має право розпоряджатися (передавати її на праві постійного користування лише Фонду державного майна України) саме Житомирська обласна державна адміністрація, а відтак Житомирська міська рада, відчуживши спірну земельну ділянку шляхом її продажу приватному суб`єкту, діяла з перевищенням власних повноважень та в порушення вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Приписами ч.1 ст.393 ЦК України унормовано, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Слід також зазначити, що на дату прийняття рішення у справі відсутні докази поповнення фонду захисних споруд цивільного захисту, демонтажу будівлі сховища та скасування державної реєстрації права власності держави на об`єкт нерухомого майна - будівлю захисної споруди цивільного захисту (сховище №20134) за адресою: вул. Лесі Українки, 33, м. Житомир.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування пункту 1 (Додаток №2) рішення Житомирської міської ради від 18.12.2018 № 1323 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Окрім того, на підставі та на виконання рішення Житомирської міської ради від 18.12.2018 № 1323 між останньою та ТОВ "МК Партнер Буд" укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 18.02.2019.

За змістом ч.1 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1 - 3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ст.207 ГК України, господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути визнано судом недійсним повністю або в частині.

Укладення особами правочину, зміст якого суперечить вимогам ЦК України та іншим актам цивільного законодавства є, згідно зі ст.ст.203 та 215 ЦК України, підставою для визнання укладеної угоди (правочину) недійсною як такої, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009, згідно зі ст.ст.4, 10 та 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також іншим, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правовим актам, прийнятим відповідно до Конституції України (ст.ст.1, 8 Конституції України).

З підстав наведеного, оскільки договір купівлі продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 18.02.2019 укладений на основі протиправного рішення Житомирської міської ради №1323 від 18.12.2018, яке за висновком суду підлягає скасуванню, то відповідно до ст.ст.203, 215 ЦК України, такий договір слід визнати недійсним.

Суд зазначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч.1 ст.2 ГПК України).

Як вбачається зі змісту позовних вимог, достатнім і необхідним способом захисту державного інтересу у даному випадку прокурор вважає скасування державної реєстрації права приватної власності за ТОВ "МК Партнер Буд" (номер запису про право власності: 30364509).

Суд встановив, що на земельну ділянку №:07:042:0003 площею 1,1486 га в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.02.2019 за ТОВ "МК Партнер Буд" зареєстровано відповідне право власностi з відкриттям розділу та присвоєнням земельній ділянці реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна 101 на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 18.02.2019, який визнається судом недійсним.

Згідно із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", рішення суду щодо недійсності правочину не зумовлює виникнення обов`язку скасування рішення про державну реєстрацію права власності на відповідний об`єкт.

Запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав саме на підставі рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав. За відсутності такого рішення суду реалізувати рішення суду про визнання правочинів недійсними, тобто відновити порушені права позивача, буде неможливо (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №909/968/16).

Суд зазначає, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, яка діяла на час прийняття оскарженого договору) записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Однак, згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, ст.26 вищевказаного Закону викладено у новій редакції.

Так, відповідно до п.п.1, 2, 3 ч.3 ст.26 Закону (у редакції, чинній з 16.01.2020), відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Отже за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Аналогічні правові висновки наведені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №910/10963/19, від 03.09.2020 у справі № 914/1201/19, від 20.08.2020 у справі № 916/2464/19.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц.

Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду.

За таких обставин, зважаючи на факт визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 18.02.2019, на підставі якого була проведена державна реєстрація прав, що свідчить про припинення речового права, суд приходить до висновку про ефективність обраного прокурором способу захисту, його відповідність змісту відповідного права і характеру його порушення та вважає заявлені вимоги в частині скасування державної реєстрації права приватної власності за ТОВ "МК Партнер Буд" (номер запису про право власності: 30364509) законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінивши з огляду на положення ст.ст.74, 75-79, 86 ГПК України наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ст.129 ГПК України, витрати у вигляді сплати судового збору покладаються на відповідачів у рівних частинах.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 1 (Додаток № 2) рішення Житомирської міської ради від 18.12.2018 № 1323 в частині продажу Товариству з обмеженою відповідальністю "МК Партнер Буд" земельної ділянки площею 1,1486 га, кадастровий номер :07:042:0003, за адресою: вул. Лесі Українки, 33, м. Житомир;

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 1,1486 га, кадастровий номер :07:042:0003 від 18.02.2019, зареєстрованого в реєстрі під № 97, укладеного між Житомирською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "МК Партнер Буд".

4. Скасувати державну реєстрацію права приватної власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "МК Партнер Буд" (номер запису про право власності: 30364509) на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку, кадастровий номер :07:042:0003, площею 1,1486 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

5. Стягнути з Житомирської міської ради (10014, Житомирська обл., місто Житомир, майдан ім. С.П.Корольова, будинок 4/2, ) на користь Житомирської обласної прокуратури (вул.Святослава Ріхтера, 11, м.Житомир, Житомирська область, 10002, , банк платника Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО: 820172, р/р UA0011049) судовий збір у розмірі 3405,00 грн.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Партнер Буд" (10003, Житомирська обл., місто Житомир, вул. Лесі Українки, будинок 33, ) на користь Житомирської обласної прокуратури (вул.Святослава Ріхтера, 11, м.Житомир, Житомирська область, 10002, , банк платника Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО: 820172, р/р UA0011049) судовий збір у розмірі 3405,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.08.22

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - Житомирській обласній прокуратурі (рек.) та на ел.пошту: ;

3,4 - позивачам (рек.)

+ на ел.пошту: ;

+ на ел.пошту: ;

5,6 - відповідачам (рек.)

+ на ел.пошту: ;

+ на ел.пошту:; .