СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Харків Справа № 917/94/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі судового засідання Стойки В.В.,

за участю представників сторін: не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, за вх. №620 П/1 на ухвалу господарського суду Полтавської області від "26" квітня 2022 р. (суддя Сірош Д.М.) у справі № 917/94/22

за позовом ТОВ Агрофірма "Добробут", смт Козельщина, Козельщинського району, Полтавської області,

до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, м. Кобеляки, Полтавська область,

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" звернулося з позовом до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, в якому просить визнати укладеною Додаткову угоду № 4 до договору оренди землі № 4 від 02.01.2020, який укладений Сухинівською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.02.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі № 917/94/22, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі на 02.03.2022.

18.03.2022 від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 2269), у якій він просив:

- заборонити гр. ОСОБА_1 , вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок (в тому числі їх використання) загальною площею 78,0212 га (26 не витребуваних земельних часток (паїв)), які є предметом договору оренди земельних часток (паїв) № 4 від 02 січня 2020 року, укладеного між Сухинівською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут» та передані гр. ОСОБА_1 згідно з договором оренди земельних часток (паїв) № 32 від 01.11.2021 на підставі рішення тринадцятої сесії восьмого скликання Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області № 42 від 29 жовтня 2021 року «Про розгляд заяв щодо надання в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) гр. ОСОБА_1 загальною площею 28,40 га на території колишньої Золотарівської сільської ради, 19,7683 га на території колишньої Підгорянської сільської ради, 35,5328 га на території колишньої Кунівської сільської ради, 78,0212 га на території колишньої Сухинівської сільської ради» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі;

- заборонити будь-яким іншим особам окрім Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут» () вживати заходів, спрямованих на обробіток землі для вирощування сільськогосподарської продукції на земельних ділянках загальною площею 78,0212 га (26 не витребуваних земельних часток (паїв)), які є предметом договору оренди земельних часток (паїв) № 4 від 02 січня 2020 року, укладеного між Сухинівською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут»..

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.04.22 у справі №917/94/22 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погодившись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут» звернулося до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою та клопотанням щодо поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження. Вважає, що ухвалу суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування усіх обставин справи.

Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.05.2021 апеляційна скарга позивача, залишена без руху з підстав, висвітлених у вказаній ухвалі.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання стосовно виконання вимог попередньої ухвали, якими були усунуті встановлені раніше недоліки.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.07.2022 р. поновлено позивачу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Полтавської області від 26.04.22 у справі №917/94/22 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.04.22 у справі №917/94/22.Цією ж ухвалою встановлено учасникам справи строк до 29.07.2022 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання (доданих до них документів) іншим учасникам справи та витребувано матеріали справи №917/94/22 з Господарського суду Полтавської області.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.07.2022 розгляд справи №917/94/22 призначено на 02.08.2022 р.

У судове засідання представники сторін не з`явилися. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Явка представників сторін не визнавалася обов`язковою.

Відповідно до приписів ст.271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.( ч.1 ст.270 ГПК України)

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ( ст.269 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю-доповідача). дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на нижче викладене.

Судом першої інстанції встановлено наступне

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" звернулося з позовом до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, в якому просить визнати укладеною Додаткову угоду № 4 до договору оренди землі № 4 від 02.01.2020, який укладений Сухинівською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут".

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.02.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі № 917/94/22, постановив справу розглядати в порядку загального позовного провадження.

18.03.2022 від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 2269), у якій просить:

- заборонити гр. ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок (в тому числі їх використання) загальною площею 78,0212 га (26 не витребуваних земельних часток (паїв)), які є предметом договору оренди земельних часток (паїв) № 4 від 02 січня 2020 року, укладеного між Сухинівською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут» та передані гр. ОСОБА_1 згідно з договором оренди земельних часток (паїв) № 32 від 01.11.2021 на підставі рішення тринадцятої сесії восьмого скликання Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області № 42 від 29 жовтня 2021 року «Про розгляд заяв щодо надання в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) гр. ОСОБА_1 загальною площею 28,40 га на території колишньої Золотарівської сільської ради, 19,7683 га на території колишньої Підгорянської сільської ради, 35,5328 га на території колишньої Кунівської сільської ради, 78,0212 га на території колишньої Сухинівської сільської ради» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі;

- заборонити будь-яким іншим особам окрім Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут» () вживати заходів, спрямованих на обробіток землі для вирощування сільськогосподарської продукції на земельних ділянках загальною площею 78,0212 га (26 не витребуваних земельних часток (паїв)), які є предметом договору оренди земельних часток (паїв) № 4 від 02 січня 2020 року, укладеного між Сухинівською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут».

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач посилається на те, що він звернувся до Господарського суду Полтавської області за захистом своїх порушених прав щодо поновлення договору оренди не витребуваних земельних часток (паїв) від 02.01.2020 на земельні ділянки загальною площею 78,0212 га (26 не витребуваних земельних часток (паїв)), укладеного між Сухинівською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут» шляхом визнання укладеною додаткової угоди № 4 до договору оренди № 4 від 02.01.2020 на підстав пункту 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 721-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області», Сухинівська сільська рада Кобеляцького району Полтавської області ввійшла до складу Територіальної громади Кобеляцької міської ради Полтавської області.

З інформації, що зазначена в розділі «Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» витягу із ЄДРПОУ на запит за кодом 73 від 31 березня 2021 року, вбачається що Кобеляцька міська рада Полтавської області (код ЄДРІІОУ 21051562) є правонаступником Сухинівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (код СДРПОУ 21051881).

Таким чином, до правонаступника Сухинівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області перейшли всі права та обов`язки за договором № 4 від 02 січня 2020 року.

З доданих відповідачем копій документів до відзиву на позовну заяву про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі по справі № 917/94/22 від 21.02.2022 ТОВ Агрофірма «Добробут» стало відомо, що Кобеляцька міська рада Полтавського району Полтавської області 29 жовтня 2021 року на тринадцятій сесії восьмого скликання прийняла рішення № 42 «Про розгляд заяв щодо надання в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) гр. ОСОБА_1 загальною площею 28,40 га на території колишньої Золотарівської сільської ради, 19,7683 га на території колишньої Підгорянської сільської ради, 35,5328 га на території колишньої Кунівської сільської ради, 78,0212 га на території колишньої Сухинівської сільської ради», пунктом 3 якого вирішено надати з 01 січня 2022 року до 31.12.2022 року в оренду гр. ОСОБА_1 розташовані за межами населених пунктів на території Кобеляцької міської ради (колишньої Сухинівської сільської ради), площею 78,0212 га в кількості 26 ділянок (не витребуваних земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та уклала договір оренди земельних часток (паїв) № 32 від 01.11.2021 з гр. ОСОБА_1 , предметом якого є строкове платне користування не витребуваними земельними часткам (паями) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 78,0212 га (26 ділянок), які знаходяться за межами населених пунктів Кобеляцької міської ради (територія колишньої Сухинівської сільської ради).

Зазначені земельні ділянки є предметом договору оренди земельних часток (паїв) № 4 від 02.01.2020, укладеного між Сухинівською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут».

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що на момент дії договору оренди земельних часток (паїв) від 02.01.2020 та звернення з позовом до суду про поновлення договорів оренди на спірні земельні ділянки, відповідачем здійснюються недобросовісні дії з передачі спірних земельних ділянок в оренду третій особі.

Зазначене змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права на поновлення договору оренди землі в силу закону із дотриманням відповідної процедури та порядку.

Позивач зазначає, що на даний час склалася ситуація, що одночасно два різні суб`єкти господарювання вважають, що мають право користування спірними земельними ділянками, хоча ТОВ Агрофірма "Добробут" не передавав Кобеляцькій міській раді Полтавського району Полтавської області спірні земельні ділянки за актом приймання - передачі, які позивачем було прийнято за договором оренди від 02.01.2020.

Передача спірних земельних ділянок в оренду третім особам унеможливлює відновлення порушених прав щодо поновлення договорів оренди землі та додатково втягує позивача в інший судовий процес.

Отже, як вважає позивач, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Як зазначалося вище, ухвалою суду першої інстанції у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову було відмовлено.

Суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника (позивача), за захистом яких він звернувся до суду.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на нижче викладене.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до приписів частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов може бути забезпечений, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, для забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 у справі № 911/1551/18.

Предметом спору по цій справі є визнання укладеною Додаткову угоду № 4 до договору оренди землі № 4 від 02.01.2020, який укладений Сухинівською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут", тобто позивач звернувся з немайновою вимогою, яка у разі її задоволення не потребує примусового виконання.

Як вбачається з матеріалів справи і як стверджує позивач, земельні ділянки, які він орендував за договором, на цей час передані в оренду іншій особі ( громадянину ОСОБА_1 ), який використовує їх відповідно до договору оренди земельних часток (паїв) № 32 від 01.11.2021 на підставі рішення тринадцятої сесії восьмого скликання Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області № 42 від 29 жовтня 2021 року.

Про те, звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав, позивач не просить суд усунути перешкоди у користуванні спірними земельними ділянками або визнати недійсними договір оренди , підписаний між громадянином ОСОБА_1 та відповідачем по справі.

Відповідно до приписів статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За таких обставин, в даному випадку, задоволення позовних вимог позивача (визнання укладеною Додаткову угоду № 4 до договору оренди землі № 4 від 02.01.2020, який укладений Сухинівською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут") не призведене до автоматичного повернення спірних земельних ділянок позивачу.

Як зазначалося вище, позивач в якості забезпечення позову просить суд заборонити громадянину ОСОБА_1 , вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок (в тому числі їх використання) загальною площею 78,0212 га (26 не витребуваних земельних часток (паїв)), які є предметом договору оренди земельних часток (паїв) № 4 від 02 січня 2020 року, укладеного між Сухинівською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут» та передані гр. ОСОБА_1 згідно з договором оренди земельних часток (паїв) № 32 від 01.11.2021 на території колишньої Кунівської сільської ради, 78,0212 га на території колишньої Сухинівської сільської ради» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі

Відповідно до приписів частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, позов може бути забезпечений, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії .

Громадянин ОСОБА_1 не є відповідачем по справі. Його також не залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В той же час, частина 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачає в якості забезпечення позову заборону вчиняти дії саме відповідачу.

Крім того, Позивач в якості забезпечення позову також просить заборонити будь-яким іншим особам окрім Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут» () вживати заходів, спрямованих на обробіток землі для вирощування сільськогосподарської продукції на земельних ділянках загальною площею 78,0212 га (26 не витребуваних земельних часток (паїв)), які є предметом договору оренди земельних часток (паїв) № 4 від 02 січня 2020 року, укладеного між Сухинівською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут».

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Частина 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачає такий спосіб забезпечення позову, як заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Як зазначалося вище, предметом позову є визнання укладеною Додаткової угоди. Позивач просить суд фактично заборонити невизначеному колу осіб вчиняти дії, спрямовані саме на використання земельної ділянки.

За таких обставин, такий захід забезпечення позову, як заборона будь-яким іншим особам окрім Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут» () вживати заходів, спрямованих на обробіток землі для вирощування сільськогосподарської продукції на земельних ділянках загальною площею 78,0212 га не стосується предмета позову по цій справі.

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Стаття 275 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції оскаржувана ухвала прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим, апеляційна скарга залишається без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИЛА

1.Апеляційну скаргу ТОВ Агрофірма "Добробут", смт Козельщина, Козельщинського району, Полтавської області, на ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.04.2022 у справі №917/94/22 залишити без задоволення.

2.Ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.04.2022 у справі № 917/94/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.08.2022

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.С. Хачатрян