РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.07.2022Справа № 910/11215/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансстроймеханізація"

до Відкритого акціонерного товариства "Акелік Груп", що діє через представництво "Акелік Груп" ВАТ"

про стягнення 4 563 614,77 грн.

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Дяченко Я.А.

Представники учасників справи:

від позивача Лопатинська Є.Г. (адвокат);

від відповідача Шабаровський Б.В. (адвокат);

від відповідача Качмар О.Й. (адвокат).

В судовому засіданні 21.07.2022 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників учасників справи, що повне рішення буде складено 09.08.2022 року.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансстроймеханізація" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Акелік Груп", що діє через представництво "Акелік Груп"ВАТ" (відповідач) про стягнення 4 563 614,77 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав зобов`язання щодо оплати вартості виконаних робіт за договором № АЛ/19/04/19-1 від 19.04.2020 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2020 року позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 4 563 614,77 грн. заборгованості. Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 року рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2020 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 29.11.2021 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансстроймеханізація" задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2021 року та рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2020 року у справі № 910/11215/20 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

16.12.2021 року матеріали справи № 910/11215/20 надійшли до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2021 року матеріали справи № 910/11215/20 передано для розгляду судді Коткова О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.12.2021 року прийняти справу № 910/11215/20 до провадження, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.01.2022 року.

В підготовчому засіданні 13.01.2022 року судом оголошувалася перерва до 15.02.2022 року.

Підготовче засідання у даній справі, призначене на 15.02.2022 року не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Коткова О.В. на лікарняному, підготовче засідання призначено на 10.03.2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2022 року підготовче засідання відкладено та повідомлено учасників справи № 910/11215/20, що дата, час і місце підготовчого засідання у цій справі будуть визначені судом після припинення воєнного стану в Україні, про що учасники справи будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

З огляду на те, що на території міста Києва, де здійснює свою діяльність Господарський суд міста Києва, не ведуться активні бойові дії, враховуючи, що місцезнаходженням сторін у даній справі є місто Київ, з метою забезпечення конституційних прав учасників справи на судовий захист, безперервного здійснення правосуддя та дотримання розумності строків розгляду справ, суд призначив справу № 910/11215/20 до розгляду у судовому засіданні на 14.06.2022 року, про що учасників справи було повідомлено ухвалою суду від 19.05.2022 року.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 14.06.2022 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/11215/20 до судового розгляду по суті на 12.07.2022 року.

В судовому засіданні 12.07.2022 року судом оголошувалася перерва.

В судовому засіданні 21.07.2022 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов. Представники відповідача проти задоволення позову заперечили та просили відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2019 року між Відкритим акціонерним товариством "Акелік Груп" (надалі - відповідач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансстроймеханізація" (надалі - позивач, підрядник) укладено договір підряду №АЛ/19/04/19-1 (надалі - договір), за умовами п. 1.1 якого замовник передає, а підрядник приймає на себе зобов`язання з виконання робіт на об`єкті: "Капітальний ремонт вул. Сергія Параджанова (перехрестя шосе Київське - вул. Сергія Параджанова до буд. №64) в м. Житомирі". Місце виконання робіт: 10001, Житомирська область, м. Житомир, вул. Сергія Параджанова (перехрестя шосе Київське - вул. Сергія Параджанова до буд. №64) (далі - об`єкт). Склад та обсяги робіт, що доручаються підряднику, визначені на підставі затвердженої проектної документації (п. 1.2 договору).

Відповідно до п.п. 1.4, 1.5 договору безпосереднім замовником робіт є Управління дорожнього будівництва та інфраструктури Житомирської обласної державної адміністрації. Роботи фінансуються за рахунок місцевого бюджету м. Житомир.

Згідно з п. 2.1 договору сторони погодили строк виконання робіт: до 20.07.2019. Початок: дата підписання Договору; закінчення: 20.07.2019. Строк виконання робіт може бути продовжений у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, в тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі.

Відповідно до п. 3.1 договору договірна ціна за роботи розрахована згідно з правилами визначення вартості будівництва та визначається на основі договірної ціни, є невід`ємною частиною даного договору та становить 27 803 842,69 грн., в тому числі ПДВ 20% 4 633 973,78 грн.

Остаточна ціна договору, яку має сплатити замовник на користь підрядника, визначається як сума всіх актів виконаних робіт, підписаних сторонами на виконання цього договору (п. 3.2 договору).

Договірна ціна може бути переглянутою у випадку: зміни обсягу робіт; виконання робіт не передбачених даним договором. Перегляд ціни Договору обґрунтовується розрахунками і оформляється сторонами шляхом укладання додаткових угод, які є невід`ємними частинами Договору (п. 3.3 договору).

Відповідно до п.п. 4.4.1, 4.4.2 договору підрядник зобов`язався, зокрема, забезпечити виконання робіт у строки, встановлені цим договором та забезпечити виконання робіт, якість яких відповідає умовам розділу 6 цього Договору, а замовник в свою чергу зобов`язався, в повному обсязі сплачувати підряднику за виконані роботи по мірі надходження фінансування від безпосереднього замовника робіт та приймати виконані роботи згідно з формами №КБ-2в №КБ-3.

Приймання-передача закінчених робіт проводиться згідно чинного законодавства, іншими нормативними актами та договором підряду (п. 10.1 договору).

За умовами п. 10.3 договору передача виконаних робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом про виконані роботи. В період за п`ять днів до закінчення виконання робіт, підрядник надає замовнику складені відповідно до положень чинних ДСТУ та СОУ акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в); довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3).

У разі виявлення в процесі приймання-передачі закінчених робіт недоліків, допущених з вини підрядника, він зобов`язаний усунути їх і повторно повідомити замовника про готовність до передачі закінчених робіт у термін до 10 днів. У іншому разі замовник не приймає такі роботи до їх усунення (п. 10.4 договору).

Положеннями п. 11.1 договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 27.05.2019) сторони погодили, що замовник здійснює попередню оплату у розмірі, що становить 4 000 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 666 666,67 грн. протягом п`яти банківських днів з дня підписання цього договору після виставлення підрядником рахунків-фактури.

Відповідно до п. 11.2 договору приймання робіт здійснюється відповідно до фактичного періоду їх виконання, який визначається актами дефектів та первинними обліковими документами (журнали виконаних робіт, подорожні листи, наряд-замовлення тощо).

Положеннями п. 11.3 договору визначено, що розрахунки проводяться замовником підряднику на підставі "Акту приймання виконаних будівельних робіт" (форма №КБ-2в), і "Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" (форми №КБ-3), складених відповідно до положень чинних ДСТУ та СОУ, підписаних уповноваженими представниками сторін. Строк оплати - 10 банківських днів з дати підписання ф №КБ-2в і ф №КБ-3.

Акти форми №КБ-2в та довідки форми №КБ-3 з розрахунками готує підрядник і передає для підписання уповноваженому представнику замовника у строк не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення виконання робіт. Уповноважений представник замовника протягом трьох днів перевіряє акти і підписує їх в частині фактично виконаних обсягів робіт (п. 11.4 договору).

Відповідно до 11.5 договору взаєморозрахунки проводяться на підставі виконаних обсягів робіт.

Згідно п. 16.1 договір набирає чинності з дати його підписання і діє по 20.07.2019 включно, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Листом № 782 від 11.12.2019 року позивач надіслав на адресу відповідача акти форми КБ-2в та довідки форми КБ-3, для їх підписання та подальшої оплати вартості виконаних робіт, на загальну суму 4 678 587,23 грн., до якої включено 3 465 068,64 грн виконання робіт на об`єкті за період з травня по серпень 2019 року, та 1 213 518,56 грн. додаткових робіт.

Відповідач надіслані позивачем акти форми КБ-2в та довідки форми КБ-3 не підписав та листом №411/19 від 27.12.2019 року просив позивача для підтвердження дійсного виконання зазначених в актах та довідках робіт на об`єкті надати: обґрунтування доцільності прийняття позивачем рішення про організацію постачання асфальтобетонної суміші з необхідними технологічно-температурними характеристиками на об`єкт з виробництва, розташованого на відстані, що перевищує 150 км; документальне підтвердження виконання позивачем прихованих робіт та підтвердження факту прийнятих відповідачем виконаних прихованих робіт, оскільки останній не був залучений позивачем для закриття та підписання актів прихованих робіт, як того вимагають умови договору та ДБН А.3.1-5-2016; повний комплект виконавчої документації. Також, відповідач вказував на необхідності підтвердження обсягів робіт шляхом проходження державної експертизи кошторисної документації, оскільки позивач у семиденний термін не попередив відповідача про початок виконання додаткових робіт, як це передбачено п.п. 4.4.3.10 договору.

Листами № 6.1-184 від 15.01.2020 року та № 03.4-922 від 11.03.2020 року Управління дорожнього будівництва та інфраструктури Житомирської обласної державної адміністрації повідомило позивача про прийняття ним робіт з проведення капітального ремонту дороги вул. Сергія Параджанова, на підтвердження чого надало акти приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в, підписані між Управлінням дорожнього будівництва та інфраструктури Житомирської обласної державної адміністрації та "Акелік Груп" ВАТ, та проінформувало про здійснення оплати проведених відповідачем робіт, а також, що станом на 01.01.2020 року роботи на об`єкті не були завершені, залишок невиконаних робіт складав 968 325,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Предметом спору в цій справі є питання наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором підряду.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом положень статей 626, 627, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі статтею 882 Цивільного кодексу України, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором, у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором (подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 року у справі № 911/1981/20, від 20.04.2021 року у справі № 905/411/17, від 17.03.2021 року у справі № 910/11592/19).

Отже, нормами чинного законодавства передбачено обов`язок замовника здійснити оплату фактично виконаних підрядником робіт. Сама по собі відсутність підписаного сторонами акту виконаних робіт не може бути підставою для несплати вартості фактично виконаних робіт.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання (ст. 610 ЦК України).

Враховуючи положення наведених вище норм законодавства, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт - негайно про них заявити (зокрема, шляхом надання обґрунтованої відмови від підписання акту виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. У даному випадку - на відповідача.

Якщо замовник в порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК України (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 року у справі № 910/2184/18, від 16.09.2019 року у справі № 921/254/18, від 15.10.2019 року у справі № 921/262/18).

При цьому відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови замовника від підписання акта (подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 року у справі № 905/1090/17, від 06.08.2018 року у справі № 911/662/17, від 19.06.2019 року у справі № 910/11191/18, від 18.07.2019 року у справі № 910/6491/18, від 21.08.2019 року у справі № 917/1489/18).

Якщо позивач, як підрядник, фактично виконав відповідні роботи і надіслав замовнику акти приймання -виконання будівельних робіт, які останній отримав та не надав доказів їх оплати чи мотивованої відмови від їх підписання, а строк здійснення оплати за ними настав, то заявлена позивачем вимога про стягнення коштів за виконані роботи за вказаними актами повинна розглядатись судами, на підставі чого суди повинні ухвалити рішення про стягнення чи відмову у стягненні коштів за виконані роботи, в залежності від наявних у справі доказів щодо фактичного виконання робіт підрядником, зазначених ним у відповідних актах, та інших обставин встановлених судами (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.08.2021 року у справі № 910/18384/20).

Таким чином, вирішення питання щодо наявності (відсутності) підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором підряду залежить від наявності у справі доказів виконання позивачем робіт, зазначених ним у відповідних актах, та інших встановлених судом обставин.

Судом встановлено, що позивачем було надіслано відповідачу акти форми №КБ-2в та довідки форми № КБ-3, однак вказані акти і довідки не були підписані відповідачем, відповідач вказані в актах роботи не оплатив. У відповідь відповідач направив позивачу листа, в якому просив надати обґрунтування доцільності виконання позивачем додаткових робіт.

Направляючи справу на новий розгляд Верховний Суд у постанові від 29.11.2021 року вказав на те, що під час нового суди повинні врахувати, що сама по собі відсутність підписаного сторонами акту виконаних робіт не може бути підставою для несплати вартості фактично виконаних позивачем робіт, тоді як, нездійснення оплати таких робіт, строк виконання за якими настав, є відповідно порушенням умов договору і положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України (пункт 63 постанови), встановити належним чином наявність/відсутність обґрунтованої відмови відповідача прийняти роботи за договором та підписати акти приймання, дослідити обставини наявності обґрунтованої відмови відповідача від підписання актів приймання робіт, оцінити, чи відмовляється відповідач безпідставно від підписання надісланих позивачем актів (пункти 59, 60 постанови), оскільки з урахуванням вищезазначених положень законодавства вказана обставина впливає на обставини виникнення за вказаними актами прав та обов`язків замовника.

Оцінюючи подані сторонами докази та наведені ними обґрунтування, а також враховуючи вказівки Верховного Суду, суд зазначає таке.

Листом № 411/19 від 27.12.2019 року відповідач просив позивача надати пояснення (обґрунтування доцільності прийняття позивачем рішення про організацію постачання асфальтобетонної суміші з необхідними технологічно-температурними характеристиками на об`єкт з виробництва, розташованого на відстані, що перевищує 150 км), документальне підтвердження виконання позивачем прихованих робіт та підтвердження факту прийнятих відповідачем виконаних прихованих робіт (оскільки останній не був залучений позивачем для закриття та підписання актів прихованих робіт), а також повний комплект виконавчої документації - для підтвердження дійсного виконання зазначених в актах та довідках робіт на об`єкті.

Матеріали справи не містять доказів того, що такі пояснення та документи були надані позивачем відповідачу. В судовому засіданні 12.07.2022 року представник позивача підтвердив, що відповідь на лист відповідача позивачем не надавалася.

Вбачається, що спірними (не підписаними та не оплаченими відповідачем) є чотири акти приймання виконаних робіт. Із них акт № 4 без дати на суму 1 209 887,04 грн. та акт № 5 без дати на суму 3631,52 грн. стосуються виконання додаткових робіт.

Вказані акти на додаткові роботи відповідачем не підписані.

Відповідач листом № 411/19 від 27.12.2019 року у відповідь на надіслані йому позивачем акти повідомив, що відповідно до п. 4.4.3.10 договору позивач перед початком виконання додаткових робіт зобов`язаний був попередити його про необхідність виконання додаткових робіт, чого позивачем не було зроблено. Крім того, відповідач зазначив про необхідність підтвердження обсягів робіт шляхом проходження державної експертизи кошторисної документації, враховуючи те, що позивач не попередив його про початок виконання додаткових робіт

Згідно з пунктом 4.4.3.10 договору, при виникненні необхідності виконання додаткових робіт і у зв`язку з цим істотного перевищення договірної ціни, позивач зобов`язаний попередити про це відповідача у термін, що не перевищує 7 днів.

Згідно з п. 4.2.3.3 договору відповідач як замовник зобов`язаний оплатити позивачу як підряднику додаткові роботи тільки в тому разі, якщо такі додаткові роботи погоджені сторонами або в інший передбачений законодавством спосіб.

Відповідно до приписів ч.ч. 3, 4 ст. 877 Цивільного кодексу України, підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв`язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов`язаний повідомити про це замовника. Якщо підрядник не виконав обов`язку, встановленого частиною третьою цієї статті, він позбавляється права вимагати від замовника плату за виконані додаткові роботи і права на відшкодування завданих цим збитків, якщо не доведе, що його негайні дії були необхідними в інтересах замовника.

Позивачем не надано суду доказів того, що, виявивши у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв`язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, він повідомляв про це відповідача.

Доказів того, що позивач виконав обов`язок, встановлений ч. 3 ст. 877 Цивільного кодексу України, матеріали справи теж не містять.

Так само не містять матеріали справи доказів того, що сторонами переглядалась ціна договору у зв`язку з необхідністю проведення додаткових робіт та укладалась додаткова угода, як це передбачено п. 3.3 договору.

Доводи позивача, що на момент направлення відповідачем відповіді від 27.12.2019 року роботи на об`єкті, зокрема, додаткові роботи вже були прийняті й оплачені безпосереднім замовником, не відповідають наявним у справі доказам, оскільки з наявних у матеріалах справи актів за формою КБ-2в на додаткові роботи, підписаних між Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації та відповідачем вбачається, що вказані в них роботи виконувалися на підставі договору № 8-20 від 07.04.2020 року, а самі акти датовані 17.04.2020 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не має права вимагати від відповідача плату за виконані додаткові роботи, а у відповідача - відсутній обов`язок щодо оплати вказаних додаткових робіт, оскільки сторонами не погоджено, в установленому законом і договором порядку, обсяг та ціну вказаних в акті № 4 та акті № 5 додаткових робіт, не передбачених договором.

Що стосується причин не підписання відповідачем інших двох актів (акта № 3 без дати на суму 3 422 221,73 грн. та акта № 6 без дати на суму 42 846,94 грн.), суд зазначає наступне.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд у п. 45 постанови зазначив, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором. Якщо позивач як підрядник фактично виконав відповідні роботи і надіслав замовнику акти приймання-виконання будівельних робіт, які останній отримав та не надав доказів їх оплати чи мотивованої відмови від їх підписання, а строк здійснення оплати за ними настав, то заявлена позивачем вимога про стягнення коштів за виконані роботи за вказаними актами повинна розглядатись судами, на підставі чого суди повинні ухвалити рішення про стягнення чи відмову у стягненні коштів за виконані роботи, в залежності від наявних у справі доказів щодо фактичного виконання робіт підрядником, зазначених ним у відповідних актах, та інших обставин встановлених судами (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 910/18384/20).

На підтвердження фактичного виконання робіт, відображених у спірних актах, позивач посилається на акти приймання виконаних будівельних робіт, які підписані між відповідачем та Управлінням дорожнього будівництва та інфраструктури Житомирської обласної державної адміністрації. При цьому, позивач вважає, що відмова відповідача від підписання спірних актів є неправомірною, оскільки види, обсяги, об`єми та вартість цих робіт є ідентичними тим, що передбачені в актах виконаних робіт, підписаних між Управлінням дорожнього будівництва та інфраструктури Житомирської обласної державної адміністрації та відповідачем.

Оцінюючи наявні у справі акти, судом встановлено, що види, обсяги і вартість робіт, які відображені позивачем в актах № 3 без дати на суму 3 422 221,73 грн. та № 6 без дати на суму 42 846,94 грн., не є ідентичними тим, що передбачені в актах виконаних робіт № 08/08/19 за серпень-3 2019 року, № 07/08/19 за серпень-1 2019 року, № 06/08/19 за серпень 2019 року, № 05/08/19 за липень-2 2019 року, № 04/08/19 за липень 2019 року, № 03/08/19 за червень 209 року, підписаних між Управлінням дорожнього будівництва та інфраструктури Житомирської обласної державної адміністрації та відповідачем, оскільки не в повній мірі співпадають з тими роботами, які відображені в актах виконаних робіт, підписаних відповідачем з Управлінням.

Так, в акті № 6 без дати на суму 42 846,94 грн., підписаному позивачем, відображено виконання робіт на виконання локального кошторису 7-1-1 (ремонт зливових мереж), тоді як в актах, підписаних відповідачем та Управлінням дорожнього будівництва та інфраструктури Житомирської обласної державної адміністрації, не зазначено про будь-які роботи в межах локального кошторису 7-1-1. В акті № 3 без дати на суму 3 422 221,73 грн. відображено виконання робіт на виконання локального кошторису 2-1-5 (улаштування примикань), водночас, в актах, підписаних між відповідачем та Управлінням, про будь-які роботи в межах локального кошторису 2-1-5 не зазначається.

Також суд звертає увагу на те, що згідно листа Управління дорожнього будівництва та інфраструктури Житомирської обласної державної адміністрації № 06.1-184 від 15.01.2020 року, станом на 01.01.2020 роботи на об`єкті не були завершені, залишок невиконаних робіт складав 968 325,00 грн. Наведене спростовує доводи позивача про те, що станом на дату надсилання відповідачу актів (грудень 2019 року) аналогічні роботи були прийняті Управлінням дорожнього будівництва та інфраструктури Житомирської обласної державної адміністрації, а роботи по будівництву об`єкта - були завершені.

Що стосується посилань позивача на те, що надані ним до суду акти підписані інженером технічного нагляду Тищенком О.В., то суд критично оцінює вказані доводи, оскільки погоджений сторонами у п.п. 10.1-10.4 договору порядок приймання-передачі закінчених робіт шляхом оформлення та підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3), так само як і Типова форма № КБ-2в, затверджена наказом Державного комітету статистики України і Державного комітету України з будівництва та архітектури № 237/5 від 21.06.2002, передбачає підписання акта лише уповноваженими особами підрядника і замовника та не передбачає підписання акта будь-якими третіми особами. З огляду на це, наявність на непідписаних відповідачем актах підпису і печатки інженера технічного нагляду Тищенка О.В., який не є уповноваженою особою ані позивача, ані відповідача, не може підтверджувати факт виконання вказаних в акті робіт позивачем чи прийняття зазначених робіт відповідачем.

Будь-яких інших належних чи допустимих доказів на підтвердження фактичного виконання позивачем робіт, відображених у спірних актах, позивачем суду не надано, матеріали справи - не містять.

При цьому, в листі № 411/19 від 27.12.2019 року, а також у поданих до суду поясненнях, відповідач вказує на те, що зазначені в актах роботи є прихованими, у зв`язку з чим в листі № 411/19 від 27.12.2019 року відповідач просив позивача для підтвердження дійсного виконання зазначених в актах робіт надати документальне підтвердження виконання позивачем прихованих робіт та підтвердження факту прийнятих відповідачем виконаних прихованих робіт, оскільки відповідач не залучався позивачем для закриття та підписання актів прихованих робіт, як того вимагають умови договору та ДБН А.3.1-5-2016, а також надати повний комплект виконавчої документації.

Відповідно до п. 3.2.9 ДБН А.3.1-5:2016 "Організація будівельного виробництва», приховані роботи - це будівельні роботи, результати яких закриваються подальшими роботами і потребують перед цим підтвердження їх відповідності вимогам проектної документації. У п. 4.8. ДБН А.3.1-5:2016 зазначено, що за результатами виконаних будівельних робіт має бути оформлена виконавча документація, до якої належать, зокрема, акти на закриття прихованих робіт.

Згідно з п. 8.4.3.1 ДБН А.3.1-5:2016, приймання прихованих робіт здійснюється безпосередньо перед виконанням наступних робіт, які їх закривають, про що складається акт за формою, наведеною у додатку В.

Приймання робіт з складанням актів на закриття прихованих робіт належить здійснювати, зокрема, у разі влаштування і ущільнення шарів дорожнього одягу, спорудження та ущільнення земляного полотна та підготовки його поверхні для влаштування дорожнього одягу, підготовки основи земляного полотна, створення геодезичної розбивочної основи (п. 21.3 ДБН В.2.3-4:2015 "Автомобільні дороги").

Як зазначає відповідач, майже всі відображені у спірних актах роботи (влаштування бетонного борту на бетонній основі, влаштування дорожніх корит, влаштування підстилаючого шару, влаштування одношарових основ, розливання (підґрунтовка) бітумної емульсії, влаштування шару основи, влаштування вирівнювального шару) є прихованими, оскільки їх результати закриваються подальшими роботами, а, отже, їх приймання мало здійснюватися безпосередньо перед виконанням наступних робіт. Проте, акти на закриття прихованих робіт відповідачу позивачем не надавалися, матеріали справи таких актів теж не містять.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога відповідача в листі № 411/19 від 27.12.2019 року до позивача надати виконавчу документацію і документальне підтвердження виконання прихованих робіт є обґрунтованою, оскільки приймання прихованих робіт за відсутності актів на закриття прихованих робіт є неможливим.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивачем до суду не надано будь-яких інших доказів на підтвердження виконання позивачем прихованих робіт, зокрема, підписаних сторонами актів на закриття прихованих робіт.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що відповідач обґрунтовано не прийняв роботи та не підписав наданий йому позивачем акт № 3 без дати на суму 3 422 221,73 грн. та акт № 6 без дати на суму 42 846,94 грн., оскільки за відсутності виконавчої документації, яка включає в себе в тому числі акти на закриття прихованих робіт, відповідач не міг перевірити види, обсяг і вартість зазначених в акті робіт та пересвідчитись у фактичному (дійсному) виконанні позивачем на об`єкті зазначених в актах і довідках робіт, зокрема прихованих робіт.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги встановлені обставини, заслухавши в судових засіданнях пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансстроймеханізація" до Відкритого акціонерного товариства "Акелік Груп" про стягнення 4 563 614,77 грн. за договором підряду є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.08.2022р.

Суддя О.В. Котков