ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 904/4790/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. (головуючий), Білоуса В.В., Васьковського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко О.В.,

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт",

ліквідатор ТОВ "Монтана-Естейт" арбітражний керуючий Чичва Олег Сергійович - особисто,

представник ліквідатора - Попов Д.О., адвокат (в режимі відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),

кредитор (скаржник) - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк",

представники кредитора - Андріїшина Н.П. (довіреність № 8444-К-Н-О від 23.10.2021), Куценко О.В. (довіреність № 5353-К-Н-О від 02.07.2021),

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект",

представник кредитора - Демченко С.В., адвокат, (в режимі відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду) касаційну скаргу

Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк",

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області

від 04.08.2021 (щодо кредиторських вимог ТОВ "Агро Комплект")

у складі судді: Первушина Ю.Ю.,

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 21.02.2022

у складі колегії суддів: Паруснікова Ю.Б. (головуючий), Верхогляд Т.А., Кощеєва І.М.

у справі за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Імме"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт",

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. В травні 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Імме" (далі - ТОВ "Імме", кредитор) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпро, узвіз Крутогірний, будинок 14, ідентифікаційний код 33546549).

2. 17.05.2021 рішенням загальних зборів змінено найменування боржника з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт", внесено зміни до статуту шляхом затвердження його у новій редакції.

3. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2021 за заявою ТОВ "Імме" відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтана-Естейт" (далі - ТОВ "Монтана-Естейт", боржник).

Визнано грошові вимоги ТОВ "Імме" в розмірі 22 700,00 грн. судового збору (1 черга), 54 000,00 грн. суми авансування винагороди арбітражному керуючому (1 черга), 1 200 000,00 грн. суми основного боргу (4 черга).

Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, до 08.11.2021.

Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Чичву Олега Сергійовича, інше.

4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект" (далі - ТОВ "Агро Комплект", кредитор) звернулося до господарського суду з грошовими вимогами до боржника в розмірі 2 838 813 248,81 грн. основного боргу та 4 540,00 грн. судового збору.

5. Заява мотивована невиконанням боржником (ТОВ "Монтана-Естейт") умов договору поруки щодо погашення заборгованості боржника за основним зобов`язанням (ТОВ "БОРІВАЖ"), право вимоги за якою заявник (ТОВ "Агро Комплект") отримав на підставі договору відступлення (цесії).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

6. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 у справі № 904/4790/21 визнані грошові вимоги ТОВ "Агро Комплект" до ТОВ "Монтана-Естейт" в розмірі 4 540,00 грн. (1 черга) та 2 838 813 248,81 грн. (4 черга).

7. Ухвала місцевого господарського суду мотивована обґрунтованістю заявлених грошових вимог, які підтверджені первинними документами

8. Під час розгляду заяви ТОВ "Агро Комплект" місцевим господарським судом встановлено:

8.1. 27.05.2013 між АТ КБ "ПриватБанк" (надалі - банк) та ТОВ "БОРІВАЖ" (надалі - позичальник) укладено кредитний договір № DNHSLON03629 від 27.05.2013, відповідно до пункту А.1. якого видом кредиту є невідновлювальна кредитна лінія.

8.2 У відповідності до пункту А.5. договору зобов`язання Позичальника забезпечуються: Договором застави (майнових прав) № DNHSLON03629/DZ від 27.05.2013.

8.3. Згідно пункту 1.1. Договору банк, за наявності грошових коштів, зобов`язується надати позичальнику кредит згідно пункту А.1. цього договору з лімітом і на цілі, зазначені у п. А.2. цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів, винагороди в обумовлені цим договором терміни.

8.4. Згідно заяви кредитора, на виконання умов вищевказаного договору ТОВ "БОРІВАЖ" отримало кредит з лімітом у розмірі 25 000 000 доларів США у вигляді невідновлювальної кредитної лінії від ПАТ КБ "ПриватБанк".

8.5. 14.12.2016 між ТОВ "Агротермінал" (надалі - заставодавець) та АТ КБ "ПриватБанк" (надалі - заставодержатель) укладено договір застави №DNHSLON03629/DZ (арк. справи 8-11), предметом якого є надання заставодавцем у заставу майнових прав на отримання грошових коштів за договором банківського рахунку б/н від 15.11.2014 (надалі - договір банківського рахунку) за поточним рахунком № 3125, НОМЕР_1 в сумі 887 881 191,13 грн., укладеному між заставодавцем та заставодержателем в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "БОРІВАЖ" (надалі - позичальник) перед заставодержателем, в силу чого заставодержатель має вищий пріоритет (переважне право) у випадку невиконання позичальником зобов`язань забезпечених заставою, та (або) невиконання заставодавцем зобов`язань за цим договором, одержати задоволення за рахунок предмета застави, переважно перед іншими кредиторами позичальника та (або) заставодавця (пункт 1 Договору).

8.6. Згідно пункту 2 Договору встановлено, що за цим договором заставою забезпечується виконання зобов`язань позичальником, що випливають з кредитного договору № DNHSLON03629 від 27.05.2013 (далі - кредитний договір).

8.7. Пунктом 3 Договору встановлений максимальний розмір вимоги, яка забезпечується заставою за цим Договором - 887 881 191,13 грн.

8.8. Заставодержатель має право одержати задоволення за рахунок предмета застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця (право вищого пріоритету), для чого заставодавець доручає заставодержателю в день реалізації предмета застави здійснити списання грошових коштів з поточного рахунку № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 (здійснити договірне списання) в сумі, еквівалентній сумі заборгованості заставодавця перед заставодержателем, але не більше ніж 887 881 191,13 грн. про що оформляється меморіальний ордер. Сума списаних грошових коштів зараховується в рахунок погашення заборгованості заставодавця за цим договором та позичальником за кредитним договором згідно з черговістю, визначеною кредитним договором (пункти 13., 13.1. договору).

8.9. Звернення стягнення і реалізація майнових прав здійснюється шляхом відступлення заставодавцем заставодержателю права вимоги, що випливає з заставленого права. Відступлення права вимоги здійснюється за вибором заставодержателя, згідно з договором про відступлення права вимоги (цесії) або згідно закону в судовому або позасудовому порядку. Заставодержатель має право задовольнити за рахунок заставлених майнових прав свої вимоги в повному обсязі, обумовленому на момент фактичного задоволення, включаючи вимоги, зазначені в п.п. 2.4. цього договору, відшкодування збитків, витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги (пункту 16. договору).

8.10. Термін дії договору - до повного виконання позичальником за кредитним договором, та всім договорам про внесення змін до нього (пункт 18. договору).

8.11. На виконання умов договору застави № DNHSLON03629/DZ від 14.12.2016 Товариством 14.12.2016 було перераховано на рахунок ПАТ КБ "ПриватБанк" грошові кошти в розмірі 887 881 191,13 грн., що підтверджується меморіальним ордером №B017 від 14.12.2019 (дата списання в редакції ухвали, арк. справи 12).

8.12. 27.01.2017 між ТОВ "Приватофис" (надалі - поручитель) та ТОВ "Агротермінал" (надалі - кредитор) укладено договір поруки № 1-По, згідно з умовами п. 1.1. якого у відповідності до цього договору поручитель поручається перед кредитором за виконання обов`язку ТОВ "БОРІВАЖ" (надалі - боржник) за погашення регресу в сумі 887 881 191,13 грн., сплачених ТОВ "Агротермінал" 14.12.2016 ПАТ КБ "Приватбанк" в якості погашення заборгованості згідно договору застави № DNHSLON03629/DZ від 14.12.2016, укладеного між ТОВ "Агротермінал" та АТ КБ "Приватбанк", строк погашення регресної вимоги - 01 листопада 2018 (надалі - основний договір), що передбачений у п. 1.3. цього договору.

8.13. Строк оплати регресної вимоги 887 881 191,13 грн. - до 01.11.2018 включно (пункт 1.3. договору).

8.14. Пунктом 2.1. Договору передбачено, що поручитель зобов`язаний у разі порушення боржником забезпечення порукою обов`язку за регресною вимогою, самостійно виконати зазначений обов`язок боржника перед кредитором шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора, не пізніше строку встановленого у пункті 1.1. цього Договору.

8.15. У випадку невиконання боржником свого зобов`язання по оплаті 887 881 191,13 грн., передбаченого в пункті 2.1. цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного (їх) зобов`язань. Не направлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими особами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за регресною вимогою, незалежно від факту направлення чи не направлення кредитором поручителю передбаченої цим пунктом вимоги (пункт 2.1. Договору).

8.16. Згідно пункту 2.4. Договору передбачено, що у разі прострочки поручителем виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора за цим договором, поручитель зобов`язаний сплатити на користь кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. при простроченні поручителем виконання грошового зобов`язання перед кредитором на строк більше 10 (десяти) календарних днів, розмір процентів, встановлений частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України застосовується в розмірі 80 процентів річних.

8.17. Договір набуває чинності з моменту його підписання печатками сторін і діє до 31.12.2022. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (пункти 3.1., 3.2. договору поруки).

8.18. 20.07.2017 між ТОВ "Агротермінал" (надалі - первісний кредитор) та ТОВ "Агро Комплект" (надалі - новий кредитор) укладено Договір № 20/07/17/1 відступлення права вимоги (цесії), згідно умов пункту 1.4. якого у порядку та на умовах, визначених даним договором та чинним в Україні законодавством, первісний кредитор відступає новому кредитору право грошової вимоги до боржника - ТОВ "БОРІВАЖ", а саме: право вимоги первісного кредитора до боржника щодо сплати заборгованості у розмірі 887 881 191,13 грн. та інших можливих нарахувань відповідно до вимог, норм та положень чинного законодавства України.

8.19. Пунктом 2.1. договору передбачено, що згідно з відступленням права вимоги за цим договором новий кредитор зобов`язується сплатити первісному кредитору грошові кошти у розмірі 887 881 191,13 грн., шляхом перерахування вказаної суми на поточний рахунок первісного кредитора: р/р НОМЕР_2 в АТ КБ "ПриватБанк", МФО 305299.

8.20. Строк/термін сплати грошових коштів новим кредитором первісному кредитору - з моменту отримання вимоги про сплату (пункт 2.2. Договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022 року (Договір міститься в матеріалах на арк. справи 16-17).

8.21. 20.07.2017 між ТОВ "Агро Комплект" (надалі - кредитор) та ТОВ "БОРІВАЖ" (надалі - боржник) укладено угоду про добровільне погашення заборгованості, згідно пункту 1 якої боржник визнає, що внаслідок укладення договору №20/07/17/1 відступлення права вимоги (цесії) від 20.07.2017 кредитору перейшло право вимоги до боржника за його заборгованістю, яка на момент укладення даної угоди становить 887 881 191,13 грн. (арк. справи 13).

8.22. Згідно пункту 2 угоди боржник гарантував, що до 01.11.2018 заборгованість перед кредитором, вказана в пункті 1 цієї угоди, буде погашена шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитора.

8.23. Згідно пункту 5 угоди передбачено, що у разі прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора за цією угодою, боржник зобов`язаний сплатити на користь кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. При простроченні боржником виконання грошового зобов`язання перед кредитором на строк більше 10 (десяти) календарних днів, розмір процентів, встановлений частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України застосовується в розмірі 80 процентів річних.

Дана угода набрала чинності з дня її вчинення - 20.07.2017.

8.24. 20.07.2017 між ТОВ "Агротермінал" (надалі - первісний кредитор), ТОВ "Агро Комплект" (надалі - новий кредитор) та ТОВ "Приватофис" (надалі - поручитель) укладено договір № 20/07/17/1-п відступлення права вимоги (до поручителя за договором поруки).

8.25. Відповідно до пункту 1.1. Договору станом на момент підписання даного договору первісний кредитор відступає новому кредитору право регресної вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "БОРІВАЖ" (надалі - боржник) відповідно до договору № 20/07/17/1 відступлення права вимоги (цесії) від 20.07.2017 (надалі - основний договір) за погашення регресу в сумі 887 881 191,13 грн., сплачених ТОВ "Агротермінал" 14.12.2016 АТ КБ "ПриватБанк" в якості погашення заборгованості, згідно договору застави №DNHSLON03629/DZ від 14.12.2016, укладеного між ТОВ "Агротермінал" та ПАТ КБ "ПриватБанк".

8.26. Сторони домовились, що з дати підписання цього договору до нового кредитора переходять всі права кредитора, які були обумовлені в договорі поруки № 1-По від 21.01.2017, який укладений між ТОВ "Приватофис" (поручитель за вищезазначеним договором поруки) та ТОВ "Агротермінал" (кредитор за вищезазначеним договором поруки), відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за виконання обов`язку ТОВ "БОРІВАЖ" за погашення регресу в сумі 887 881 191,13 грн. (пункт 1.3. договору).

8.27. Строк погашення регресної вимоги боржником - 01.11.2018. Розмір невиконаних грошових зобов`язань боржника, за яке поручився поручитель, перед новим кредитором на момент укладення цього договору становить 887 881 191,13 грн. основного боргу (пункти 1.4., 1.5. Договору).

8.28. У пункті 1.6. Договору зазначено, що станом на моменту підписання даного договору боржник, поручитель як солідарний боржник не виконали перед первісним кредитором свої зобов`язання, що визначені в пунктах 1.1. - 1.2. цього договору, на загальну суму 887 881 191,13 грн.

8.29. Пунктом 3.3. Договору передбачено, що з моменту підписання сторонами цього договору до нового кредитора переходять права вимоги первісного кредитора до поручителя в обсязі, визначеному в п. 1.2. цього договору, а первісний кредитор втрачає зазначене право вимоги.

8.30. Відповідно до пункту 5.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання і діє по 31.12.2022 включно (арк. справи 18-19).

8.31. 01.07.2018 ТОВ "Агро Комплект" направлено на адресу ТОВ "Приватофис" претензію з вимогою оплатити суму 887 881 191,13 грн. невідкладно (арк. справи 20).

8.32. Згідно листа директора ТОВ "Приватофис" від 14.09.2019, що направлено на адресу ТОВ "Агро Комплект" вбачається те, що ТОВ "Приватофис" дійсно не заперечує наявність підстав для стягнення коштів на користь ТОВ "Агро Комплект", однак, через брак коштів просить відкласти строк погашення заборгованості на іншу дату (арк. справи 21).

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

9. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 у справі № 904/4790/21 залишено без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 у справі № 904/4790/21 залишено без змін.

10. Апеляційний суд вказав на те, що в матеріалах справи є меморіальний ордер № В017 від 14.12.2019 (дата в редакції постанови), наданий заявником в підтвердження перерахування банку грошових коштів на виконання умов договору застави у сумі 887 881 191,13 грн, а також договір поруки зі сплати цих грошових коштів та договір уступки права вимоги до поручителя за вказаним договором.

Апеляційний господарський суд відхилив посилання скаржника на наявність ознак фраудаторності правочинів, як на підставу для відмови у задоволення заяви про визнання грошових вимог у справі про банкрутство, оскільки матеріали справи не містять доказів визнання цих правочинів недійсними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. АТ КБ "ПриватБанк" 04.05.2022 засобами електронного зв`язку, звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 904/4790/21, з вимогою скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відхилити в повному обсязі вимоги ТОВ "Агро Комплект".

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

12. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/4790/21 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.05.2022.

13. Ухвалою Верховного Суду від 24.05.2022 поновлено АТ КБ "ПриватБанк" строк на касаційне оскарження; відкрито касаційне провадження у справі №904/4790/21 за касаційною скаргою АТ КБ "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022; судове засідання призначено на 19.07.2022 о 11:40, про що повідомлено учасників справи.

14. 15.07.2022 до Верховного Суду від арбітражного керуючого Чичви Олега Сергійовича надійшов Відзив на касаційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

15. 18.07.2022 до Суду від ТОВ "Агро Комплект" надійшли письмові пояснення щодо касаційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

16. Ухвалою Верховного Суду від 18.07.2022 клопотання ТОВ "Агро Комплект" про проведення судового засідання дистанційно у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

17. 19.07.2022 до Суду від АТ КБ "ПриватБанк" надійшли додаткові письмові пояснення щодо касаційної скарги.

18. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами), Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (від 22.05.2022 № 2263-IX), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу №904/4790/21 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

19. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (19.07.2022) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 19.07.2022.

20. Представники АТ КБ "ПриватБанк" в засіданні суду 19.07.2022 повністю підтримали вимоги касаційної скарги за доводами, викладеними в ній. Просили Суд скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 (щодо результатів розгляду грошових вимог ТОВ "Агро Комплект") та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 904/4790/21 повністю, ухвалити нове рішення, яким відхилити в повному обсязі вимоги ТОВ "Агро Комплект" до ТОВ "Монтана-Естейт".

21. Ліквідатор ТОВ "Монтана-Естейт" арбітражний керуючий Чичва О.С. (в судовому засіданні) та представник ліквідатора (в режимі відеоконференції) проти вимог та доводів АТ КБ "ПриватБанк" заперечили з підстав наведених у Відзиві на касаційну скаргу. Просили Суд ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 (щодо результатів розгляду грошових вимог ТОВ "Агро Комплект") та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі №904/4790/21 залишити без змін.

22. Представник ТОВ "Агро Комплект" (в режимі відеоконференції) проти вимог та доводів касаційної скарги заперечив. Просив Суд ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 (щодо результатів розгляду грошових вимог ТОВ "Агро Комплект") та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 904/4790/21 залишити без змін.

23. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(АТ КБ "ПриватБанк")

24. В обґрунтування вимог касаційної скарги заявник вказує на те, що судами першої та апеляційної інстанцій були неправильно застосовані норми матеріального права - статті 3, 6, 11, 13, 204, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статті 233 Господарського кодексу України (далі - ГК України), порушені норми процесуального права - статті 86, 210, 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та застосовані норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, номери і дати яких наведені у касаційній скарзі (щодо завдання господарського суду у попередньому засіданні у справі про банкрутство; щодо обов`язку господарського суду здійснювати правовий аналіз заявлених у справі кредиторських вимог, підстав їх виникнення; щодо обов`язку господарського суду надавати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником; щодо перевірки судом наявності ознак фраудаторного правочину; щодо застосування норм матеріального права про можливість зменшення (відмови у стягненні) процентів річних, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України).

25. Скаржник доводить, що боржник ТОВ "Монтана-Естейт" без будь-якої економічної мети, маючи невиконані зобов`язання перед іншими кредиторами, двічі взяв на себе зобов`язання зі сплати на користь ТОВ "Агротермінал" (одне право вимоги відступлено на користь ТОВ "Агро Комплект") суми 887 881 191,13 грн. з огляду на таке:

25.1. "ТОВ "Агро Комплект" вважає себе кредитором ТОВ "Монтана-Естейт", яке, в його розумінні є поручителем за виконання ТОВ "БОРІВАЖ" на користь ТОВ "Агротермінал" регресного зобов`язання в сумі 887 881 191,13 грн, а також нараховано 164 466 450,10 грн. -інфляційне збільшення за період 13.11.2018 по 19.05.2021 та 1 786 465 607,58 грн. - 80% річних за період 13.11.2018 по 19.05.2021 відповідно до пункту 5 Угоди про добровільне погашення заборгованості від 20.07.2017, пункт 2.4. Договору поруки № 1-По від 27.01.2021, - а всього на суму 2 838 813 248,81 грн. та 4 540,00 грн. (судовий збір)".

25.2. Скаржник звертає увагу суду, що "20.07.2017 між ТОВ "Агротермінал" та боржником по справі укладено Договір № 20/07/17/1-ПО відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ "Агротермінал" відступило на користь боржника право вимоги від ТОВ "Агро Комплект" справи компенсації, передбаченої Договором № 20/07/17/1 відступлення право вимоги від 20.07.2017 - у сумі 887 881 191,13 грн. взамін на оплату боржником на користь кредитора ТОВ "Агротермінал" тієї самої суми 887 881 191,13 грн".

Доводи кредитора

(ТОВ "Агро Комплект")

26. Кредитор доводить:

- касатором невірно обрано спосіб захисту своїх потенційно порушених прав;

- касатор не може стверджувати про фраудаторність правочину, оскільки АТ КБ "ПриватБанк" не завдано шкоди шляхом укладення договору поруки;

- безвідплатність договору забезпечення виконання зобов`язань не свідчить про фіктивність такого правочину та безвідплатний договір поруки може мати економічну мету та обґрунтування, хоча у справі № 904/4790/21 правовідносини між боржником та кредитором не безвідплатні та були побудовані на принципах взаємовигідності;

- касатором не враховано особливий правовий режим, у якому перебуває боржник з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство, а тому необґрунтовано стверджувати про можливість зменшення передбачених статтею 625 ЦК України процентів річних.

Доводи арбітражного керуючого

(Чичва О.С.)

27. Арбітражній керуючий доводить:

27.1. АТ КБ "ПриватБанк" не є кредитором, інтересам якого завдано шкоди, оскільки є первісним вигодонабувачем та єдиною особою, яка отримала грошові кошти у розмірі 887 млн. грн. від ТОВ "Агротермінал" внаслідок проведених операцій. Боржник у свою черго, у випадку добросовісного виконання своїх зобов`язань, отримав би право вимоги до основного боржника ТОВ "БОРІВАЖ", інші особи, окрім АТ КБ "ПриватБанк" не зазначали про порушення своїх прав;

27.2. укладення договору поруки не суперечило інтересам як самого АТ КБ "ПриватБанк", так і ТОВ "Агро Комплект" та ТОВ "Монтана-Естейт";

27.3. АТ КБ "ПриватБанк" не може стверджувати ані про фраудаторність правочину, ані звертатись до суду про визнання договору недійсним, оскільки не є особою, права якої порушено;

27.4. відсотки передбачені статтею 625 ЦК України не можуть підлягати зменшенню в порядку частини 3 статті 551 ЦК України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

28. Відповідно до вимог статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

29. Предметом судового розгляду в цій справі є заява ТОВ "Агро Комплект" про визнання його кредитором ТОВ «Монтана-Естейт» на суму 2 838 813 248,81 грн., яка складається з основної суми боргу та нарахованих заявником інфляційних збитків і процентів річних за невиконання грошового зобов`язання за договором поруки № 1-По від 27.01.2021. Грошові зобов`язання ТОВ "Монтана-Естейт" перед ТОВ "Агро Комплект" виникли на підставі договору відступлення права вимоги.

30. За змістом статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

31. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

32. Відповідно до положень частин 1, 3, 6 статті 45 КУзПБ:

- конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство;

- до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника;

- заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

33. Приписами частини 1 статті 46 цього Кодексу передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

34. Суд касаційної інстанції звертає увагу на усталені правові висновки Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження у справі про банкрутство, відповідно до яких:

- заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- під час розгляду заявлених грошових вимог суд користується правами та повноваженнями, наданими йому процесуальним законом; суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16);

- у попередньому засіданні господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18).

- завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно (господарсько) - правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (постанови Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/3353/16, від 18.04.2019 у справі № 914/1126/14, від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019 у справі № 904/9024/16).

35. У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, ).

36. Наведені висновки не втратили своєї актуальності з введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ (відповідно до пункту 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" якого з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство), оскільки Кодекс (статті 45-47) містить аналогічне правове регулювання порядку звернення кредиторів із заявами із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядку розгляду цих заяв судом.

Така позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.12.2021 у справі № 905/857/19, від 20.12.2021 у справі № 922/1775/19, від 09.06.2022 у справі № 910/14927/20.

37. Судами попередніх інстанцій у цій справі встановлено, що грошові вимоги ТОВ "Агро Комплект" до боржника ТОВ "Монтана-Естейт" ґрунтуються на договорі відступлення права вимоги щодо сплати останнім (новий кредитор) на користь заявника (первісний кредитор) плати за отримання права вимоги до боржника за договором відступлення № 20/07/17/1-п від 20.07.20217:

37.1. ТОВ "Агротермінал" (заставодавець), на виконання укладеного 14.12.2016 з ПАТ КБ "ПриватБанк" (заставодержатель) договору застави №DNHSLON03629/DZ, через порушення ТОВ "БОРІВАЖ" зобов`язань за раніше укладеним з банком Договором № DNHSLON03629/DZ від 27.05.2013, сплатило банку 887 881 191,13 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи меморіальним ордером.

37.2. ТОВ "Приватофис", назву якого змінено на ТОВ "Монтана-Естейт", 27.01.2017 уклало з ТОВ "Агротермінал" договір № 1-По поруки в забезпечення виконання ТОВ "БОРІВАЖ" зобов`язань з повернення заставодавцю сплачених банку за умовами вищенаведеного договору застави 887 881 191,13 грн.

37.3. ТОВ "Агротермінал" (первісний кредитор) за договором № 20/07/17/1-п від 20.07.20217 відступило ТОВ «Агро Комплект» (новий кредитор) право вимоги сплати ТОВ «Приватофис» (поручитель) 887 881 191,13 грн., як поручителя за договором № 1-По від 27.01.2017, за невиконання ТОВ «БОРІВАЖ» зобов`язань з повернення заставодавцю сплачених банку відповідно до умов договору застави грошових коштів.

38. Вказані обставини встановлені на підставі доданих до матеріалів справи документів завірених належним чином: Кредитний договір № DNHSLON03629 від 27.05.2013, Додаток № 1 до Кредитного договору № DNHSLON03629, Договір про внесення змін № 1 до Кредитного договору № DNHSLON03629 від 27.05.2013, Договір застави № DNHSLON03629/DZ від 14.12.2016, меморіальний ордер № ВО17 від 14.12.2016 (наданий заявником в підтвердження перерахування банку грошових коштів на виконання умов договору застави у сумі 887 881 191,13 грн.), Угода про добровільне погашення заборгованості від 20.07.2017, Договір поруки №1-По від 27.01.2017, Договір № 20/07/17/1 відступлення права вимоги від 20.07.2017, Договір №20/07/17/1-п відступлення права вимоги (до поручителя за договором поруки) від 20.07.2017.

Доказів сплати ТОВ "БОРІВАЖ" та/або ТОВ "Приватофис" на користь ТОВ "Агро Комплект" 887 881 191,13 грн. матеріали справи не містять.

39. Отже, враховуючи зазначені обставини, правові висновки Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, положення статей 11, 92, 204, 26, 625, 629, 638 ЦК України та здійснивши відповідний перерахунок заявлених кредитором сум, дослідивши докази у справі та надавши їм належної правової оцінки, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про визнання грошових вимог ТОВ "Агро Комплект" до боржника в сумі 2 838 817 788,81 грн., що складається з: 887 881 191,13 грн. - сума основного боргу, 164 466 450,10 грн. - інфляційні збитки, 1 786 465 607,58 грн. - проценти річних та 4 540,00 грн. - судовий збір.

40. Доводи касаційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" зводяться, зокрема, до того, що Договір поруки №1-По від 27.01.2017 містить ознаки фраудаторності.

41. Оцінюючи вказаний довід касаційної скарги колегія суддів Верховного Суду виходить з такого.

41.1. Фраудаторним може виявитися будь-який правочин, що здійснюється між учасниками господарських правовідносин, який укладений на шкоду кредиторам, такий правочин може бути визнаний недійсним в порядку позовного провадження у межах справи про банкрутство відповідно до статті 7 КУзПБ на підставі пункту 6 частини 1 статті 3 ЦК України як такий, що вчинений всупереч принципу добросовісності, та частин 3, 6 статті 13 ЦК України з підстав недопустимості зловживання правом, на відміну від визнання недійсним фіктивного правочину, лише на підставі статті 234 ЦК України.

У такому разі звернення в межах справи про банкрутство з позовом про визнання недійсними правочинів боржника на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом є належним способом захисту, який гарантує практичну й ефективну можливість захисту порушених прав кредиторів та боржника.

41.2. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2-1383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

41.3. Колегія суддів також спирається на правову позицію, висловлену Верховним Судом у складі суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду викладену у постанові від 25.05.2022 у справі № 904/5314/20:

"У справі, яка розглядається, судом апеляційної інстанції встановлено, що спірні кредитні договори та додаткові угоди до цих договорів, в тому числі і в частині сплати винагороди за користування кредитом, є чинними і недійсними у встановленому законом порядку не визнавалися.

ЦК України імперативно не визнає оспорюваний правочин недійсним, а лише допускає можливість визнання його таким у судовому порядку. Оспорюваний правочин може бути визнаний судом недійсним за вимогою однієї із сторін або іншої заінтересованої особи (за доведеності порушеного права такої особи), якщо під час вирішення відповідного спору буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину."

41.4. Цією ж постановою у справі № 904/5314/20 Верховний Суд у складі суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду відступив від правового висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.07.2021у справі № 910/14918/20 (на яку, крім інших, посилається касатор), у якій касаційний суд погодився із висновками судів попередніх інстанцій щодо відхилення грошових вимог банку до боржника в частині нарахованої винагороди за користування кредитом із огляду також і на те, що свобода договору передбачає абсолютну прозорість всіх його елементів, чого не вбачається з редакції формули винагороди, яка залежить від коефіцієнта зміни курсу гривні до долара США, не відповідає вимогам змінюваної процентної ставки, має значну кількість змінних величин, з яких не можливо визначити точну суму або відсоток, які мають бути в подальшому сплачені та фактичну кінцеву сукупну вартість кредиту, а також, не визначає максимальний розмір збільшення процентної ставки.

41.5. Відтак, слід констатувати, що під час розгляду грошових вимог кредиторів в порядку статей 45-47 КУзПБ господарський суд, за загальним правилом, має виходити з презумпції правомірності, і відповідно, дійсності правочину, на підставі якого виникли грошові вимоги кредитора.

41.6. Втім, колегія суддів вважає необхідним зауважити на таке:

Положення статей 203, 215 ЦК України визначають загальні правові підстави визнання правочинів недійсними.

Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правова природа нікчемних правочинів унеможливлює здійснення судового розгляду спору щодо визнання їх недійсними в порядку статті 42 КУзПБ, оскільки такі правочини є недійсними в силу закону та не створюють юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з їх недійсністю.

Таким чином, враховуючи викладене слід дійти висновку, що оспорювані та нікчемні правочини мають різну правову природу та наслідки.

Враховуючи, що визнання недійсним нікчемного в силу закону правочину є неналежним способом захисту прав та інтересів заінтересованої особи, суди під час розгляду грошових вимог кредиторів в порядку статей 45-47 КУзПБ у справі про банкрутство мають досліджувати правочини на підставі яких виникли грошові вимоги на предмет їх нікчемності (відповідності закону) та приймати рішення щодо визнання грошових вимог (у певному розмірі) з урахуванням відповідних висновків.

42. Так, на момент розгляду заяви ТОВ "Агро Комплект" з грошовими вимогами до боржника судами не встановлено, а в матеріалах справи відсутні докази недійсності правочину - договору поруки № 1-По від 27.01.2017, на підставі якого виникли грошові вимоги заявленого кредитора та його недійсність прямо не передбачена законом, а відтак діє встановлена у статті 204 ЦК України презумпція правомірності правочину та обов`язковість його виконання сторонами.

43. Стосовно доводів АТ КБ "ПриватБанк" щодо протиправності визнання вимог ТОВ "Агро Комплект" за процентами річних, слід вказати наступне:

43.1. Судами встановлено, що пунктом 2.4 Договору поруки № 1-По від 27.01.2017 встановлено, що у разі прострочки поручителем виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора за цим договором, поручитель зобов`язаний сплатити на користь кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. При простроченні поручителем виконання грошового зобов`язання перед кредитором на строк більше 10 (десяти) календарних днів, розмір процентів, встановлений частиною 2 статті 625 ЦК України застосовується в розмірі 80 процентів річних.

43.2. Положеннями статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

43.3. Тобто, вказаними положеннями Кодексу передбачено можливість визначення іншого розміру процентів за незаконне користування чужими грошовими коштами, ніж встановлено частиною другою статті 625 ЦК України, а відтак сторони Договору поруки № 1-По від 27.01.2017 не були позбавлені права встановити відповідну процентну ставку.

43.4. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 висловила правову позицію щодо застосування норм статей 233 ГК України та 625 ЦК України, які носять універсальний характер та дійшла висновку, що суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності.

З урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Тобто, таке право (на зменшення розміру неустойки, штрафу, процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності) перебуває у межах дискреції суду.

43.5. Поряд з цим, слід зауважити, що у цьому випадку нараховані ТОВ "Агро Комплект", відповідно до пункту 2.4 Договору поруки № 1-По від 27.01.2017 проценти, - заявлені як грошові вимоги конкурсного кредитора у справі про банкрутство.

43.6. Як про це вже було вказано вище (пункт 35 цієї Постанови), у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору .

44. Враховуючи викладене, з урахуванням того, що в цій справі ТОВ "Агро Комплект" надав суду документи, які підтверджують його грошові вимоги до боржника, Верховний Суд погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для визнання їх у розмірі, розрахованому судом першої інстанції.

45. Посилання скаржника на правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 910/18739/16 колегією суддів не приймаються, оскільки не є релевантними до цієї справи, а висновки про відмову у визнанні грошових вимог ТОВ "Медіа Експерт Плюс" (у вказаній справі) на суму 188 760 486,7 грн. зроблені з підстав нікчемності правочинів, на підставі яких такі грошові вимоги виникли.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

46. Відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

47. Згідно з положеннями статті 309 ГПК України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

48. Враховуючи викладене та беручи до уваги межі перегляду справи судом касаційної інстанції, в порядку статті 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" та залишення без змін ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 (щодо результатів розгляду грошових вимог ТОВ "Агро Комплект") та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 904/4790/21, як таких, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права та висновки судів не суперечать правовим висновкам Верховного Суду з питань, що стали підставою касаційного оскарження.

Судові витрати

49. Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін ухвалу суду апеляційної інстанції, судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 (щодо результатів розгляду грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект") та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 904/4790/21 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2021 (щодо результатів розгляду грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплект") та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022 у справі № 904/4790/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

О.В. Васьковський