Справа № 909/1090/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2022 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Сегін І. В., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 909/1090/21 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про стягнення з ОСОБА_1 219 711 грн 61 коп. заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу.

ТОВ "Прикарпатенерготрейд" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 219 711 грн 61 коп. заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу від 28 грудня 2018 р. № 3301017, з яких 168 743 грн 57 коп. - основний борг, 20 668 грн 37 коп. - пеня, 9 199 грн 08 коп. - 3% річних, 21 100 грн 59 коп. - інфляційні втрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення своїх договірних зобов`язань відповідач не оплатив спожиту електроенергію.

16 листопада 2021 р., суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, згідно з якою відповідачу належало подати відзив на позов у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Однак, відповідач у встановлений строк відзиву на позов не подав.

Згідно з ч. 1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

06 грудня 2021 р., до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження. В обґрунтування цього клопотання відповідач зазначив, що викладені позивачем у позовній заяві обставини не відповідають дійсності, оскільки договору про постачання електричної енергії ОСОБА_1 з ТОВ "Прикарпатенерготрейд" не підписував.

09 грудня 2021 р., суд перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 28 грудня 2021 р.

28 грудня 2021 р., суд відклав підготовче засідання в даній справі на 27 січня 2022 р., однак в цей день судове засідання не відбулось у зв`язку із збільшенням захворюваності на коронавірусну інфекцію COVID-19 серед працівників суду та згідно з розпорядженням заступника голови Господарського суду Івано-Франківської області від 24 січня 2022 р. № 2/г.

15 лютого 2022 р., суд призначив підготовче засідання в цій справі на 03 березня 2022 р., однак, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", в цей день судове засідання не відбулося.

27 травня 2022 р., суд призначив судове засідання на 21 червня 2022 р.

21 червня 2022 р., підготовче провадження у справі суд закрив, а розгляд справи по суті призначив на 28 липня 2021 р.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд

в с т а н о в и в:

28 грудня 2018 р. ТОВ "Прикарпатенерготрейд" (постачальник) та фізична особа-підприємець Кнігніцький Василь Іванович (споживач) уклали договір про постачання електричної енергії споживачу № 3301017, відповідно до п. 2.1 якого, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (далі - Договір).

Згідно з п. 3.1 Договору, постачання електричної енергії споживачу здійснюється з дати зазначеної в заяві-приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору.

За змістом п. 5.1 Договору, споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Відповідно до пунктів 5.7, 5.8 Договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений комерційною пропозицією. У разі порушення споживачем строків оплати за цим договором постачальник має право вимагати сплату пені та інших платежів передбачених законодавством та комерційною пропозицією.

Споживач зобов`язався забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору (п. 6.2).

В п. 13.1 Договору сторони визначали, що цей договір вважається підписаним з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком № 1 до цього договору.

28 грудня 2018 р., відповідач підписав заяву-приєднання (додаток 1 до договору про постачання електричної енергії № 3301017), в якій було зазначено про початок постачання електричної енергії споживачу з 01 січня 2019 р.

Крім того, споживач підписав також додаток № 2 до договору про постачання електричної енергії № 3301017, Комерційна пропозиція "Для малого підприємництва (попередня оплата), відповідно до п. 6 якого термін оплати рахунків - 5 робочих днів від дати отримання рахунка, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Також в п. 2 згаданого додатку визначено, що розрахунковий періодом вважається період, який починається з 01 числа поточного місяця та триває до 31 числа (включно).

Згідно з п. 7.2 Додатку № 2, споживач самостійно отримує рахунок на оплату електричної енергії не пізніше 4 (четвертого) календарного дня наступного за розрахунковим періодом у Персональному кабінеті. У разі відсутності можливості отримання/відправлення електронних документів через Персональний кабінет, споживач зобов`язаний подати/отримати документи в паперовому вигляді наручно у центрі обслуговування клієнтів постачальника не пізніше 4 (четвертого) календарного дня наступного за розрахунковим періодом. Якщо рахунок за електроенергію не був отриманий Споживачем ні через Персональний кабінет, ні у паперовому вигляді у постачальника на четвертий календарний день наступний за розрахунковим - він вважається таким, що вручений Постачальником Споживачу 4 (четвертого) календарного дня наступного за розрахунковим місяцем та Споживач вважається з ними ознайомлений. Строк оплати такого рахунку обчислюється з наступного робочого дня після його вручення.

За змістом п. 8 Додатку № 2, за порушення термінів оплати за спожиту електроенергію споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу враховуючи день фактичної оплати, 3 % річних та інфляційні збитки.

Згідно з даними наявних в матеріалах справи актів про використану електричну енергію за квітень, травень, липень 2019 р. відповідач згідно договору № 3301017 в квітні використав електричну енергію на суму 102 792 грн 35 коп., яку частково оплатив і сума заборгованості станом на квітень становила 93 418 грн 20 коп.; в травні, липні 2019 р. відповідач використав електричну енергію на суму 75 325 грн 37 коп.

Позивач виставив відповідні рахунки за електроенергію № 3301017/1 від 26 квітня 2019 р. на суму 93 418 грн 20 коп., від 31 травня 2019 р. на суму 104 672 грн 83 коп. та від 31 липня 2019 р. на суму 168 743 грн 57 коп., однак в порушення своїх договірних зобов`язань відповідач зазначені рахунки не оплатив.

05 серпня 2019 р., ТОВ "Прикарпатенерготрейд" та ОСОБА_1 (споживач) уклали додатковий правочин про порядок погашення заборгованості до Договору № 3301017, в якому відповідач визнав перед позивачем свої боргові зобов`язання станом на 05 серпня 2019 р. на суму 179 204 грн 18 коп., з яких 168 743 грн 57 коп. - активна електроенергія, 8 070 грн 85 коп. - пеня, 1 685 грн 08 коп. - інфляційні збитки та 694 грн 68 коп. - 3 % річних та зобов`язався розрахуватися до 10 грудня 2019 р. відповідно до наведеного в додатковому правочині графіку. Проте, своїх зобов`язань у зазначений в правочині строк відповідач не виконав.

17 вересня 2019 р., позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою оплатити заборгованість, яку останній залишив без виконання.

Отже, предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу.

Згідно зі ст. 51 ЦК України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

В силу ч. 9 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

В ст. 52 ЦК України встановлено, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Таким чином, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

За змістом статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з приписами статей 626, 627, 628, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Договір про постачання електричної енергії споживачу № 3301017 від 28 грудня 2018 р. з додатками № 1 та № 2 укладені між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За змістом ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як визначено в частинах 6, 7 ст. 276 ГК України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статей 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач використав електричну енергію за квітень, травня, липень 2019 р. на загальну суму 178 117 грн 72 коп., яку оплатив частково в сумі 9 374 грн 15 коп. Відтак, позов позивача в частині стягнення з відповідача 168 743 грн 57 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію слід задовольнити.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За порушення строків оплати за спожиту електроенергію на підставі пункту 8 Додатку № 2 до Договору № 3301017 позивач нарахував відповідачу 20 668 грн 37 коп. пені, 9 199 грн 08 коп. 3% річних та 21 100 грн 59 коп. інфляційні втрат.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що враховуючи п. 6 Додатку № 2 до Договору № 3301017, граничний строк оплати відповідачем рахунку на електроенергію за квітень 2019 р. на суму 93 418 грн 20 коп. є 20 травня 2019 р.; рахунку на електроенергію за травень 2019 р. на суму 104 672 грн 83 коп. - 20 червня 2019 р.; рахунку на електроенергію за липень 2019 р. на суму 168 743 грн 57 коп. - 20 серпня 2019 р.

Суд самостійно розрахував пеню, 3 % річних та інфляційні втрати, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду і встановив, що:

за період з 21 травня 2019 р. по 20 червня 2019 р. на суму 93 418 грн 20 коп. розмір пені становить 2 776 грн 95 коп., 3 % річних - 238 грн 02 коп., інфляційних втрат - -467 грн 09 коп. (мала місце дефляція);

за період з 21 червня 2019 р. по 20 серпня 2019 р. на суму 104 672 грн 83 коп. розмір пені становить 6 028 грн 01 коп., 3% річних - 524 грн 80 коп.; інфляційних втрат - -940 грн 17 коп. (мала місце дефляція);

за період з 21 серпня 2019 р. по 31 жовтня 2019 р. на суму 168 743 грн 57 коп. розмір пені становить 10 993 грн 76 коп.;

за період з 21 серпня 2019 р. по 30 квітня 2021 р. на суму 168 743 грн 57 коп. розмір 3 % річних становить 8 571 грн 25 коп., інфляційних втрат - 19 313 грн 47 коп.

Отже, розмір пені за відповідні періоди становить 19 798 грн 72 коп., розмір 3 % річних - 9 334 грн 07 коп. та інфляційних втрат - 19 313 грн 47 коп.

Відтак, за порушення строків оплати за спожиту електроенергію з відповідача на користь позивача слід стягнути 19 798 грн 72 коп. пені, 19 313 грн 47 коп. інфляційних втрат та 9 199 грн 08 коп. 3 % річних, оскільки розрахунок 3 % річних за відповідний період є більшим, ніж визначив позивач і 3 % річних, враховуючи межі позовних вимог, слід стягнути у заявленому у позові розмірі.

Згідно з ст. 129 ГПК України, судовий збір суд покладає на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково;

з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" (вул. Надрічна, буд. 4-Б, м. Івано-Франківськ, 76019; ідентифікаційний код 42129720) стягнути 168 743 (сто шістдесят вісім тисяч сімсот сорок три) грн 57 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію, 19 798 (дев`ятнадцять тисяч сімсот дев`яносто вісім) грн 72 коп. пені, 9 199 (дев`ять тисяч сто дев`яносто дев`ять) грн 08 коп. 3 % річних, 19 313 (дев`ятнадцять тисяч триста тринадцять) грн 47 коп. інфляційних втрат та 3 255 (три тисячі двісті п`ятдесят п`ять) грн 82 коп. судового збору;

в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" про стягнення з ОСОБА_1 869 грн 65 коп. пені та 1 787 грн 12 коп. інфляційних втрат - відмовити;

судовий збір в частині 39 грн 86 коп. - залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І. В. Ткаченко

Повне рішення складено 01 серпня 2022 р.