ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"01" серпня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2644/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М., розглянувши заяву (вх.№2-569/22 від 18.07.2022) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" про покладення на приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В. судових витрат на професійну правничу допомогу, подану по справі №916/2644/20
Секретар судового засідання Арнаутова А.С.
до відповідача 2: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)
про стягнення 1 767 906,26 грн
за участю представників сторін:
від позивача (скаржника): Бонтлаб В.В.- згідно довіреності
від суб`єкта оскарження: Легенченко О.А. - згідно ордеру
від відповідача 1: не з`явився;
від відповідача 2: не з`явився;
Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.11.2020 у справі №916/2644/20 позов ТОВ "Нор-Ест Агро" до ФГ "Каблаш" та ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача 3% річних у сумі 31 100,90 грн, інфляційні втрати у сумі 26 572,53 грн; стягнуто з ФГ "Каблаш" на користь ТОВ "Нор-Ест Агро" 3% річних у сумі 17 730,30 грн, інфляційні втрати у сумі 15 286,35 грн, судовий збір у сумі 927,80 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Нор-Ест Агро" заборгованість у сумі 1 056 000 грн, судовий збір у сумі 16 272, 55 грн; у задоволенні решти позову відмовлено.

04.01.2021 на примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 25.11.2020 видано відповідні накази.

06.06.2022 до суду надійшла скарга ТОВ "Нор-Ест Агро", згідно якої скаржник просить суд: визнати за період з 18.01.2021 по 23.02.2022 неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича у виконавчому провадженні №64178305 та №64178691 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 04.01.2021 по справі №916/2644/20, яка виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №64178305 та №64178691 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 04.01.2021 по справі №916/2644/20 із врахуванням норм та положень Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Ухвалою суду від 13.07.2022 скаргу ТОВ "Нор-Ест Агро" (вх.№2-409/22 від 06.06.2022) на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В., подану у справі №916/2644/20, задоволено.

18.07.2022 до суду від ТОВ "Нор-Ест Агро" надійшла заява, в якій останнє просить суд стягнути з приватного виконавця на користь товариства судові витрати на правничу допомогу у розмірі 12 975 грн.

Як зазначає заявник, відповідно до договору №07-12-2020 про надання правової допомоги від 07 грудня 2020 року та акту №12 від 13.07.2022р. здачі-приймання виконаної правової допомоги згідно Договору №07-12-2020 про надання правової допомоги від 07.12.2020р., який підписано сторонами, Адвокатське бюро „Василя Бонтлаба" надало ТОВ "Нор-Ест Агро" правову допомогу на відповідну суму, яку було повністю сплачено, що підтверджується платіжним дорученням №2730 від 13.07.2022.

Заявник також просить суд при ухваленні рішення взяти до уваги середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, в котрих відповідно знаходяться сторони даного спору, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону.

Крім того, останнім зазначено, що сторонами під час надання послуг та виконання робіт (правової допомоги) у відповідності до акту №12 здачі-приймання правової допомоги від 13 липня 2022 року згідно договору №07-12-2020 про надання правової допомоги від 07 грудня 2020 року, по-перше, враховано стислі строки на подання скарги на бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича у виконавчому провадженні №64178305 та №64178691 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 04 січня 2021 року у справі №916/2644/20, по-друге, визначення/обумовлення перед виконавцем даної справи як пріоритетної поряд із іншими справами виконавця за умовами необхідності дотримання принципу інтенсивності та професійності під час виконання робіт та надання послуг у даній справі за вказаною вище скаргою ТОВ "Нор-Ест Агро".

Ухвалою суду від 21.07.2022 заяву ТОВ "Нор-Ест Агро" прийнято із призначенням до розгляду у судовому засіданні на "01" серпня 2022 р. о 10:45.

26.07.2022 до суду від приватного виконавця надійшли заперечення на заяву про компенсацію витрат на правову допомогу, в якій виконавцем, з посиланням на ч.5 ст.126 ГПК України щодо можливості зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, зазначено про неправильне визначення адвокатом часу, витраченого ним на участь у даній справі, не надання жодних доказів на підтвердження надання консультацій, недоведення неминучості витрат на правничу допомогу (ненадання доказів відсутності у штаті юрисконсульта), а також про неправомірність включення до витрат «гонорару успіху». Враховуючи наведені доводи, виконавець просить суд відмовити у задоволенні заяви про компенсацію витрат на правову допомогу.

У судове засідання 01.08.2022 представники відповідачів та приватного виконавця не з`явились.

Представник скаржника у судове засідання також не з`явився, у прохальній частині заяви про покладення на ДВС судових витрат на професійну правничу допомогу просив розгляд останньої здійснювати за відсутності представника товариства.

Проаналізувавши доводи сторін, надані докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника (ч. 1 ст. 344 ГПК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За приписами ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з поданої ТОВ "Нор-Ест Агро» заяви, товариство вказує, що витрати на правову допомогу склали 12 975 грн.

Відповідно до положень ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У підтвердження понесення скаржником витрат на правову допомогу останнім надано суду договір №07-12-2020 про надання правової допомоги від 07 грудня 2020 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО" та Адвокатським бюро "Василя Бонтлаба" (т.4 а.с.159168), та Акт здачі-приймання правової допомоги згідно Договору №07-12-2020 про надання правової допомоги від 13 липня 2022 року (т.4 а.с.169).

Відповідно до п.1.1 зазначеного договору, бюро зобов`язується здійснити захист, представництво в суді або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені даним договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з п.3.2 договору, клієнт за договором зобов`язується, зокрема, оплачувати бюро вартість правової допомоги або вартість її окремих етапів своєчасно, в повному обсязі відповідно до умов договору, додаткових угод, актів здачі-приймання виконаної правової допомоги. Моментом виконання обов`язку клієнтом з оплати правової допомоги за договором вважається дата оплати клієнтом 100 % (ста відсотків) вартості правової допомоги або її окремого етапу, визначеного договором.

Відповідно до п.5.1 вказаного договору, розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами в акті здачі-приймання виконаної правової допомоги, який є невід`ємною частиною цього договору і враховує обсяг та складність правової допомоги, тривалість часу, необхідного для її виконання, досвід та кваліфікацію адвоката, строки, ступінь терміновості виконання правової допомоги та інші суттєві обставини.

Як вбачається з п.5.2 зазначеного договору, бюро надає клієнту електронною поштою або в паперовому вигляді акт здачі-приймання виконаної правової допомоги, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені бюро понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце).

Згідно з пунктами 5.3 та 5.4 договору, акт здачі-приймання виконаної правової допомоги підписується сторонами в розумні інтервали часу після надання правової допомоги та оплати наданої правової допомоги і фіксує факт надання правової допомоги, яка передбачені цим договором. Розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування клієнтом грошових коштів на поточний рахунок бюро.

Відповідно до п.5.5 зазначеного договору, судовий збір та інші встановлені державою та судом платежі обов`язкового характеру сплачуються клієнтом та не входять до суми гонорару за цим договором. Крім того клієнт зобов`язується компенсувати бюро всі витрати, пов`язані із розглядом справи у іншій області або іншому районі однієї області.

Пунктом 6.1 договору встановлено, шо договір вважається укладеним з дня його підписання та діє до 31.12.2022 року, а в частині проведення взаєморозрахунків - до їх повного виконання.

Згідно зазначеного акту №12 від 13.07.2022, за період з 27.05.22 по 13.07.22р. бюро передало, а клієнт прийняв наступну правову допомогу:

- зустріч із клієнтом у режимі відеоконференцзв`язку з метою з`ясування обставин справи №916/2644/20, по якій надається правова допомога, в частині оскарження бездіяльності Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича у виконавчому провадженні №64178305 та №64178691 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 04 січня 2021 року у справі №916/2644/20 - 0,5 годин;

- аналіз матеріалів виконавчого провадження №64178305 та №64178691 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 04 січня 2021 року у справі №916/2644/20 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень (боржник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - 1,5 годин;

- аналіз судової практики, в тому числі практики апеляційних судів та практики Касаційного господарського Суду Верховного Суду, щодо розгляду скарг на бездіяльність приватних виконавців - 0,5 годин;

- підготовка скарги (вих.№30-1/05 від 30 травня 2022 року) на бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича у виконавчому провадженні №64178305 та №64178691 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 04 січня 2021 року у справі №916/2644/20. Направлення (на виконання пп.2 п.2 ст. 170 ГПК України) копії скарги (вих.№30-1/05 від 30 травня 2022 року) на бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича у виконавчому провадженні №64178305 та №64178691 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 04 січня 2021 року у справі №916/2644/20 із доданими документами: ФГ «КАБЛАШ», Каблашу О.В., Приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Велькову Олега Віталійовича та оригіналу до Господарського суду Одеської області - 4 години;

- участь адвоката Бонтлаба В.В. у судовому засіданні Господарського суду Одеської області із розгляду скарги (вих.№30-1/05 від 30 травня 2022 року) на бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича у виконавчому провадженні №64178305 та №64178691 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 04 січня 2021 року у справі №916/2644/20, яке відбулося 04 липня 2022 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів представника ТОВ «Hop-Ест Агро» у справі №916/2644/20 із застосуванням програмного забезпечення «EasyCon»: надання пояснень у справі (з урахуванням тривалості судового засідання) - 500,00 гривень;

- участь адвоката Бонтлаба В.В. у судовому засіданні Господарського суду Одеської області із розгляду скарги (вих.№30-1/05 від 30 травня 2022 року) на бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича у виконавчому провадженні №64178305 та №64178691 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 04 січня 2021 року у справі №916/2644/20, яке відбулося 13 липня 2022 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із використанням власних технічних засобів представника ТОВ «Hop-Ест Агро» у справі №916/2644/20 із застосуванням програмного забезпечення «EasyCon»: надання пояснень у справі (з урахуванням тривалості судового засідання) - 1800,00 грн.;

- додаткова оплата («гонорар успіху адвоката») у зв`язку із прийняттям позитивного для клієнта рішення - задоволення скарги (вих.№30-1/05 від 30 травня 2022 року) на бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича у виконавчому провадженні №64178305 та №64178691 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 04 січня 2021 року у справі №916/2644/20 - 4 500 гривень.

Таким чином, у наданому акті міститься детальний опис робіт (наданих послуг) з погодинним зазначенням витрат часу.

Пунктом 2 акту визначено, що сторони погодили, що вартість однієї години правової допомоги бюро складає 950,00 грн., участь у судовому засіданні від 500,00 грн. до 1 800,00 грн. (в залежності від тривалості засідання), а додаткова оплата («гонорар успіху адвоката») у випадку прийняття позитивного для клієнта рішення: задоволення скарги - 4 500 грн. Сторонами погоджено, що загальна вартість наданої правової допомоги склала 12 975,00 грн.

Як вбачається з п.4 вказаного акту, сторони фінансових та інших претензій згідно договору №07-12-2020 про надання правової допомоги від 07 грудня 2020 року одна до одної не мають. Правова допомога надана у повному обсязі. Підписанням даного акту клієнт стверджує про повне виконання бюро наданої правової допомоги на загальну суму 12 975,00 гривень.

Заявником надано докази оплати послуг у розмірі 12 975,00 грн відповідно до платіжного доручення №2730 від 13.07.2022 (т.4 а.с.171).

Враховуючи вищевказані докази, з урахуванням положень договору щодо моменту оплати наданих послуг, суд зазначає про доведеність заявником факту надання йому правничої допомоги.

Судом враховується, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

В той же час, у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5,6 статті 126 ГПК України).

В той же час необхідно розрізняти поняття "зменшення судових витрат" та "розподіл судових витрат".

Тлумачення законодавчих норм, що регулюють зменшення та розподіл судових витрат висловлено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, яка цілком враховується судом відповідно до положень ст.236 ГПК України.

Так, приймаючи означену постанову, об`єднана палата зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Про наявність сталої судової практики свідчить також і постанова Касаційного господарського суд Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, приймаючи яку судом також було враховано висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та зазначено при цьому, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 Верховний Суд посилається також на висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, та вказує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Як вже було зазначено судом, скаржником заявлено до стягнення з приватного виконавця 12975 грн витрат на правову допомогу.

Однак, суд, з огляду на наведені вище положення Закону, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, а також враховуючи положення ч.4 ст. 129 ГПК України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6350 грн, виходячи з такого.

З аналізу матеріалів справи судом встановлено, що позивач, інтереси якого представляв адвокат Бонтлаб В.В. 30.05.22р. вже звертався зі скаргою на дії органу ДВС.

Питання організації виконання судових рішень, порядок, строки виконавчого провадження визначено Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 2 квітня 2012 року № 512/5, тощо, а отже для оцінки правомірності чи неправомірності дій/бездіяльності виконавця немає необхідності вивчати значний обсяг законодавства.

Дана справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних витрат часу та зусиль, зокрема, щодо аналізу судової практики, яка є достатньо сталою.

Суд також враховує, що скарга на бездіяльність приватного виконавця обсягом 13 аркушів здебільшого містить цитування норма права, правові позиції Верховного Суду, а також є схожою за змістом зі скаргою на дії державного виконавця, що подавалася раніше, а отже час, витрачений на підготовку скарги, аналіз матеріалів виконавчого провадження та судової практики є явно завищеним.

Включення скаржником в рахунок пункту суми витрат на правничу допомогу «зустріч із клієнтом з метою з`ясування обставин справи №916/2644/20, по якій надається правова допомога, в частині оскарження бездіяльності Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича у виконавчому провадженні №64178305 та №64178691 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Одеської області від 04 січня 2021 року у справі №916/2644/20» є необґрунтованим з огляду на наступне.

Спілкування клієнта з адвокатом у контексті правової допомоги підпадає під сферу приватного життя, оскільки це надає захиснику можливість приймати обґрунтовані рішення. Звідси вбачається, що будь-то в контексті допомоги з цивільного чи кримінального судочинства або в контексті звернення до загальної юридичної консультації, особи, які звертаються до адвоката, можуть обґрунтовано очікувати, що їхні повідомлення є приватними та конфіденційними. На це звернув увагу Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу "Алтай проти Туреччини" (Altay v. Turkey (No. 2), заява №11236/09, рішення від 09 квітня 2019 року). Отже, суд вважає необґрунтованими вимоги про стягнення 475 грн вартості послуг у вигляді зустрічі адвоката із замовником, оскільки вони у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, є сферою приватного життя.

Суд також враховує ту обставину, що витрати у розмірі 2300 грн за участь у судових засіданнях не відповідають критерію неминучості, оскільки явка сторін у судове засідання з розгляду скарги обов`язковою судом не визнавалась.

При цьому, оскільки розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору, суд також вважає завищеним розмір «гонорару успіху» у сумі 4500 грн.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи заперечення приватного виконавця, за висновком суду заявлений товариством до стягнення розмір витрат на послуги адвоката у сумі 12975 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та співмірності їхнього розміру та є явно завищеним, у зв`язку з чим відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу у розмірі 6350 грн.

Керуючись ст.ст. 232-235, 244, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" про покладення на приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В. судових витрат на професійну правничу допомогу (вх.№2-569/22 від 18.07.2022) задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича (65026, м.Одеса, вул.Грецька, буд.44, оф.207) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" (09800, Київська область, Тетіївський район, місто Тетіїв, вулиця Соборна, будинок 3) витрати на правничу допомогу у сумі 6350 /шість тисяч триста п`ятдесят/ грн.

3. У задоволенні решти заяви відмовити.

Повний текст ухвали складено 8.08.2022.

Ухвала набирає чинності 08.08.2022 та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Ю.М. Щавинська