РІШЕННЯ

Іменем України

08 серпня 2022 року м. Чернігів справа № 927/238/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, за участю секретаря судового засідання Одинець І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали позовної заяви за позовом заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури (16600, м. Ніжин Чернігівської області, вул. Овдіївська, 2 () в інтересах держави в особі Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації 14000, м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 70 ()
до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області 14000, м. Чернігів, проспект Миру, 14 ()
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Плисківська сільська рада Ніжинського району Чернігівської області 16453, с. Плиски Ніжинського району Чернігівської області, вул. Незалежності, 33 () 08205, м. Ірпінь Київської області, вул. Українська, 82, кв. 30 (адреса представника - адвоката Касьяненка Артема Миколайовича) (ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про визнання незаконним та скасування наказу, скасування рішення про державну реєстрацію та припинення власності на земельну ділянку

за участі представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: ОСОБА_1 (в порядку самопредставництва)

від третьої особи: не з`явився

В судовому засіданні прийняв участь прокурор відділу Чернігівської обласної прокуратури Князев Д.В. (посв. від 20.04.2021 № 063541).

В судовому засіданні 08.08.2022, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2022 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання незаконним та скасування наказу, скасування рішення про державну реєстрацію та припинення власності на земельну ділянку, якою прокурор просить:

визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 21.12.2018 № 25-10008/14-18-сг "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині передачі у власність Плисківської сільської ради земельної ділянки площею 7,9823 га кадастровий номер :02:000:2144;

скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав індексний номер № 48218327 від 13.08.2019, номер запису про право власності № 32799826 та одночасно припинити за Плисківською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області (код 04414885) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право комунальної власності на земельну ділянку площею 7,9823 га кадастровий номер :02:000:2144, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що на його думку, спірний наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області є таким, що прийнятий всупереч вимогам Конституції України, Земельного кодексу України та Закону України "Про охорону культурної спадщини", порушує виключне право власності держави на земельну ділянку обмеженої оборотоздатності, створює реальні ризики пошкодження (знищення) частини археологічної спадщини України в результаті беззастережної передачі ділянки місцевій громаді для цілей товарного сільськогосподарського виробництва без попереднього проведення археологічних досліджень та вилучення предмету охорони; як наслідок - спірний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є перешкодою для реалізації державою речових прав на відповідний об`єкт.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.05.2022:

прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі;

постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження;

залучено Плисківську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача;

призначено розгляд позовної заяви в підготовчому засіданні на 07 червня 2022 року;

встановлено процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

встановлено процесуальний строк для подання третьою особою письмових пояснень щодо позову - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

викликано для участі в судовому засіданні представника Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації в якості позивача з одночасним повідомленням останнього про те, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійде заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

викликано для участі в судовому засіданні представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в якості відповідача з одночасним повідомленням останнього про те, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду справи;

викликано для участі в судовому засіданні представника Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача з одночасним повідомленням останньої про те, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви.

Іншою ухвалою суду від 09.05.2022:

клопотання заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури про витребування доказів задоволено частково;

витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області карту землекористування до проекту роздержавлення земель КСП "XXII партз`їзд" у 1993 році території Плисківської сільської ради Ніжинського (колишнього Борзнянського) району в оригіналі або в належним чином засвідченій копії;

постановлено витребувані даною ухвалою докази подати суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали;

у випадку відсутності можливості подати докази, які витребовує суд, або відсутності можливості подати такі докази у встановлені строки, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області протягом п`яти днів з дня вручення ухвали повідомити про це суд із зазначенням відповідних причин.

23.05.2022, у встановлений судом процесуальний строк (здана для відправки до відділення поштового зв`язку 20.05.2022), до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява від 20.05.2022 № 9-25-0.6-1332/2-22, якою відповідач повідомив про відсутність можливості надати запитувані докази у зв`язку з тим, що наказом управління від 02.05.2022 № 27 "Про організацію роботи в Головному управлінні Держгеокадастру у Чернігівській області" з 02.05.2022 запроваджено гнучкий режим роботи для державних службовців управління (всього 14 державних службовців) та продовжено з 02.05.2022 простій для державних службовців та працівників управління, крім осіб, зазначених в додатку № 1 до відповідного наказу, у зв`язку з неможливістю виконання ними своїх посадових обов`язків безпосередньо на робочому місці; як наслідок - працівники відділу управління у Ніжинському районі перебувають на простої, а тому відсутня можливість подати суду запитувані докази.

30.05.2022, у встановлений судом процесуальний строк (здані для відправки до відділення поштового зв`язку 25.05.2022), до Господарського суду Чернігівської області надійшли письмові пояснення від 24.05.2022 щодо позову, зі змісту яких вбачається, третя особа вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, оскільки викладені прокурором в позовній заяві обставини, на думку органу місцевого самоврядування, є недоведеними, непідтвердженими доказами та такими, що не ґрунтуються на приписах діючого законодавства України.

Також третя особа ставить під сумнів наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді.

31.05.2022, у встановлений судом процесуальний строк, до Господарського суду Чернігівської області надійшов відзив від 30.05.2022 № 9-25-0.6-1406/2-22 на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, як і третя особа відповідач ставить під сумнів наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді.

В судовому засіданні 07 червня 2022 року господарський суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 27 червня 2022 року; одночасно:

повідомлено позивача про призначення судового засідання, а також про те, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійде заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

повідомлено відповідача про призначення судового засідання, а також про те, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

повідомлено третю особу про призначення судового засідання, а також про те, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

встановлено процесуальні строки: для подання прокурором та позивачем відповіді на відзив та відповіді на пояснення третьої особи - до 13.06.2022 включно; для подання відповідачем заперечення - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; для подання третьою особою заперечень на відповідь на пояснення щодо позову - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на пояснення.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 08.06.2022 за підписом керівника апарату Господарського суду Чернігівської області, вказана вище ухвала суду від 07.06.2022 учасникам справи засобами поштового зв`язку в паперовій формі не направлялась, проте була направлена на їх електронну пошту з проханням повідомити про її отримання (відповідна інформація надійшла до суду 08.06.2022 лише від третьої особи).

08.06.2022, у встановлений судом процесуальний строк, до Господарського суду Чернігівської області надійшла відповідь від 03.06.2022 № 1632ВИХ-22 на відзив, зі змісту якої вбачається, що прокурор не погоджується з доводами відповідача та вважає їх безпідставними.

Аналогічна думка висловлена прокурором і щодо пояснень третьої особи (відповідь від 06.06.2022 № 1650ВИХ-22 на пояснення третьої особи) (надійшла до Господарського суду Чернігівської області 13.06.2022, у встановлений судом процесуальний строк).

Відповідач процесуальним правом на подання заперечення, а третя особа - заперечень на відповідь на пояснення щодо позову не скористались.

В підготовчому засіданні 27.06.2022, дослідивши зміст позовної заяви та доданих до неї документів, суд підтвердив наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.06.2022:

закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 07 липня 2022 року;

викликано для участі в судовому засіданні представника Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації в якості позивача з одночасним повідомленням останнього про те, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійде заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

викликано для участі в судовому засіданні представника Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в якості відповідача з одночасним повідомленням останнього про те, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду справи;

викликано для участі в судовому засіданні представника Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача з одночасним повідомленням останньої про те, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

постановлено повторно витребувати у Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області карту землекористування до проекту роздержавлення земель КСП "XXII партз`їзд" у 1993 році території Плисківської сільської ради Ніжинського (колишнього Борзнянського) району в оригіналі або в належним чином засвідченій копії;

постановлено витребувані докази подати суду до 06.07.2022 включно;

у випадку відсутності можливості подати докази, які витребовує суд, або відсутності можливості подати такі докази у встановлені строки, зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області протягом трьох днів з дня вручення ухвали повідомити про це суд із зазначенням відповідних причин;

попереджено Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області про те, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом та стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 2 481 грн. до 24 810 грн.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 27.06.2022 за підписом в.о. керівника апарату Господарського суду Чернігівської області, вказана вище ухвала суду від 27.06.2022, зокрема сторонам та третій особі засобами поштового зв`язку в паперовій формі не направлялась, проте була направлена на їх електронну пошту з проханням повідомити про її отримання (відповідна інформація до суду надійшла 28.06.2022 лише від третьої особи).

Процесуальним правом на участь в призначеному на 07.07.2022 судовому засіданні сторони та третя особа не скористались.

Вказані вище вимоги суду щодо надання доказів Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області не виконано. При цьому, повідомлення третьої особи про відсутність можливості подати витребувані докази або відсутність можливості подати такі докази у встановлені строки із зазначенням відповідних причин до Господарського суду Чернігівської області не надходило.

В судовому засіданні 07.07.2022 прокурор повідомив про намір подати заяву про залучення до участі у справі співвідповідача у зв`язку з чим просив оголосити в судовому засіданні перерву.

В судовому засіданні 07.07.2022 оголошено перерву до 13.07.2022; одночасно:

повідомлено позивача про призначення судового засідання, а також про те, що у разі його неявки в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійде заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору;

повідомлено відповідача про призначення судового засідання, а також про те, що його неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви;

повідомлено третю особу про призначення судового засідання, а також про те, що її неявка не перешкоджає проведенню судового засідання та розгляду позовної заяви.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 07.07.2022 за підписом керівника апарату Господарського суду Чернігівської області, ухвала суду від 07.07.2022, зокрема сторонам та третій особі засобами поштового зв`язку в паперовій формі не направлялась, проте була направлена на їх електронну пошту з проханням повідомити про її отримання (відповідна інформація до суду надійшла 11.07.2022 лише від третьої особи).

11.07.2022 до Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 07.07.2022 керівника Ніжинської окружної прокуратури № 2261 вих22 про заміну неналежного відповідача, яким прокурор просить:

замінити третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Плисківську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області (код 04414885) на належного відповідача;

залучити Плисківську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області до участі у справі як відповідача.

В обґрунтування даного клопотання прокурор зазначає, що в ході вивчення матеріалів справи встановлено, що для об`єктивного та реального виконання вимог щодо скасування рішення про державну реєстрацію та припинення права власності на земельну ділянку площею 7,9823 га кадастровий номер :02:000:2144 (запис про право власності від 08.08.2019 № 32799826), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 208, у т.ч. в подальшому і реального виконання рішення суду, зачіпаються інтереси Плисківської сільської ради не як третьої особи, а саме як відповідача.

В судовому засіданні 13.07.2022 прокурор заявив усне клопотання про залишення без розгляду клопотання від 07.07.2022 № 2261 вих22.

Також 11.07.2022 до Господарського суду Чернігівської області надійшло клопотання від 07.07.2022 керівника Ніжинської окружної прокуратури № 2262 вих22 про повернення на стадію підготовчого провадження, яким прокурор просить повернути справу № 927/238/22 на стадію підготовчого провадження.

Обґрунтування даного клопотання є аналогічним обґрунтуванню вказаного вище клопотання від 07.07.2022 № 2261 вих22. Додатково прокурор вказує, що, на його думку, оскільки нормами Господарського процесуального кодексу України передбачене визначення доказів для правильного вирішення справи та залучення необхідних доказів до матеріалів справи лише на стадії підготовчого провадження, у зв`язку з необхідністю встановлення фактичних обставин справи, зважаючи на зміст та характер спірних правовідносин у даній справі, з метою повного та всебічного розгляду справи виникла необхідність повернення даної судової справи до стадії підготовчого провадження для заміни неналежного відповідача.

Розглянувши дане клопотання, суд залишив його без задоволення, оскільки положеннями Господарського процесуального кодексу України не передбачено на стадії розгляду справи по суті можливості повернення на стадію підготовчого провадження.

12.07.2022 до Господарського суду Чернігівської області надійшли клопотання від 07.07.2022 керівника Ніжинської окружної прокуратури № 2282 вих22 про залучення до участі у справі співвідповідача, яким прокурор просить залучити Плисківську сільську раду Борзнянського району Чернігівської області до участі у справі як співвідповідача.

Обґрунтування даного клопотання є аналогічним обґрунтуванню вказаного вище клопотання від 07.07.2022 № 2261 вих22.

Статтею 48 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

Розглянувши дане клопотання, суд залишив його без задоволення, оскільки останнє є таким, що подане прокурором після спливу строку, передбаченого для звернення з ним. При цьому, прокурором не доведено, що він не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача.

Також, судом враховано, що прокурором не наведено жодного обґрунтування щодо необхідності залучення до участі у справі як співвідповідача саме Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області.

В судовому засіданні 13.07.2022 постановив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 25.07.2022.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 13.07.2022 за підписом керівника апарату Господарського суду Чернігівської області, ухвала суду від 13.07.2022, сторонам та третій особі засобами поштового зв`язку в паперовій формі не направлялась, проте була направлена на їх електронну пошту з проханням повідомити про її отримання (відповідна інформація до суду надійшла 18.07.2022 лише від третьої особи).

Процесуальним правом на участь в призначеному на 25.07.2022 судовому засіданні сторони та третя особа не скористались.

В судовому засіданні 25.07.2022 прокурором подана заява від 25.07.2022 № 52-3672-22 про ухилення особи від подачі витребуваних доказів, якою просить визнати доведеними обставини, для з`ясування яких витребовувались відповідні докази.

Звертаючись з даною заявою прокурор зазначає, що неодноразові вимоги суду щодо надання карти землекористування до проекту роздержавлення земель КСП "XXII партз`їзд" у 1993 році території Плисківської сільської ради Ніжинського (колишнього Борзнянського) району в оригіналі або в належним чином засвідченій копії відповідачем залишались без виконання

При цьому, під час розгляду Господарським судом Чернігівської області іншої справи (справа № 927/1206/21; суддя Ноувен М.П.) представником Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судовому засіданні 12.07.2022 для огляду був наданий оригінал карти землекористування до проекту роздержавлення земель КСП "XXII партз`їзд"; за усним клопотанням прокурора даний факт був зафіксований в протоколі судового засідання.

Дану обставину прокурор вважає такою, що свідчить про очевидність факту ухилення відповідача від подання запитуваних доказів.

Станом на 25.07.2022 вимоги суду щодо подання доказів відповідачем виконані не були; повідомлення щодо відсутності можливості подати запитувані докази або відсутності можливості їх подання у встановлений строк до суду також не надходило.

Враховуючи неподання до Господарського суду Чернігівської області Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області витребуваних доказів без поважних причин та неповідомлення про неможливість їх подати, що створює протиправні перешкоди у здійсненні господарського судочинства, суд ухвалою від 25.07.2022 постановив стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в доход Державного бюджету України 4 962 грн. 00 коп. штрафу.

В судовому засіданні 25.07.2022 оголошено перерву до 08.08.2022 до 11:00.

Ухвалою від 25.07.2022 суд повідомив позивача, відповідача та третю особу про призначення судового засідання на 08.08.2022 о 11:00.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 25.07.2022 за підписом керівника апарату Господарського суду Чернігівської області, ухвала суду від 25.07.2022, сторонам та третій особі засобами поштового зв`язку в паперовій формі не направлялась, проте була направлена на їх електронну пошту з проханням повідомити про її отримання (відповідна інформація до суду надійшла 27.07.2022 лише від третьої особи).

Процесуальним правом на участь в призначеному на 08.08.2022 судовому засіданні позивач та третя особа не скористались.

26.07.2022 від Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області надійшла заява № 9-25-0.6-2162/2-22, в якій воно просить долучити до матеріалів справи завірену копію запитуваної судом карти, оскільки вся карта виконана у великому форматі та виготовлення цілої копії потребує відповідних технічних засобів, які відсутні у Головному управлінні, надається викопіювання з позначенням території археологічної пам`ятки, оригінал карти буде наданий для огляду судом та учасниками справи у наступному судовому засіданні.

В судовому засіданні 08.08.2022, на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховної Ради України від 17.07.2020р. № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів», утворено у Чернігівській області Ніжинський район (з адміністративним центром у місті Ніжин) у складі територій Батуринської міської, Бахмацької міської, Бобровицької міської, Борзнянської міської, Вертіївської сільської, Височанської сільської, Дмитрівської селищної, Комарівської сільської, Крутівської сільської, Лосинівської селищної, Макіївської сільської, Мринської сільської, Ніжинської міської, Новобасанської сільської, Носівської міської, Плисківської сільської, Талалаївської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України (п.п. 25 п. 1).

Ліквідовано у Чернігівській області: Бахмацький, Бобровицький, Борзнянський, Варвинський, Городнянський, Ічнянський, Козелецький, Коропський, Корюківський, Куликівський, Менський, Ніжинський, Новгород-Сіверський, Носівський, Прилуцький, Ріпкинський, Семенівський, Сновський, Сосницький, Срібнянський, Талалаївський, Чернігівський райони (п.п. 25 п. 3).

Відповідач у відзиві на позов ставить під сумнів наявність у прокурора достатніх правових підстав для представництва інтересів держави в межах наявного спору в особі Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації, оскільки вважає, що вказаний орган не повноважний на звернення до суду з цим позовом. Відповідач з посиланням на ч.1 ст.257 Цивільного процесуального кодексу України заначив, що позов підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За частиною 4 статті 23 Закону №1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: в чому полягає порушення інтересів держави (1); необхідність їх захисту (2); визначені законом підстави для звернення до суду прокурора (3); а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах (4).

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (частина 4 статті 23 Закону №1697-VII).

Згідно із ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Водночас вказаною нормою гарантовано захист права на мирне володіння майном тільки тій особі, яка законним шляхом набула його у власність, у зв`язку з чим для оцінки додержання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення особи майна мають значення обставини, за яких майно було набуто у власність.

Тобто виправданість втручання у право власності особи напряму корелюється із законністю набуття нею майна, поведінкою під час його придбання та наявності суспільного інтересу, з метою задоволення якого здійснюється втручання держави.

При цьому, Європейський суд з прав людини також дотримується позиції, що у демократичному суспільстві право на справедливий суд є основою правової держави, а гарантіями справедливого судочинства є доступ до суду (справи "Delcourtv.Belgium", "Belletv.France"). Ураховуючи вказаний принцип, суди не повинні обмежувати право держави на доступ до суду.

У рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справах "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982, "Новоселецький проти України" від 11.03.2003, "Федоренко проти України" від 01.06.2006).

Також Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства, та знаходять засоби для їх вирішення (наприклад, рішення у справах "Хендісайд проти Сполученого Королівства" від 07.12.1976, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.01.1986).

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес".

Правовідносини, пов`язані з вибуттям із державної чи комунальної власності майна, становлять суспільний, публічний інтерес.

Випадки протиправного відчуження земель історико-культурного призначення з державної власності порушують інтереси держави, як власника, щодо реалізації передбаченого частиною 1 статті 319 Цивільного кодексу України права вільно розпоряджатися таким майном через уповноважений орган виконавчої влади і є підставою для застосування органами прокуратури заходів цивільно-правого характеру.

У постанові від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що в судовому процесі, держава бере участь у справі, як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями в спірних правовідносинах.

Згідно з пунктом 4, підпунктом 66 пункту 5 Положення про Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Чернігівської обласної державної адміністрації від 17.03.2020 №160, основним завданням Департаменту є забезпечення реалізації державної політики у сфері культури та мистецтв, охорони культурної спадщини, музейної справи, міжнаціональних відносин, релігії та захисту прав національних меншин на території Чернігівської області. Департамент відповідно до визначених галузевих повноважень здійснює контроль за виконанням Законів України "Про охорону культурної спадщини", "Про охорону археологічної спадщини", інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини в частині охорони пам`яток археології, історії та монументального мистецтва.

Відповідно до підпунктів 67, 70, 71, 74, 75, 76, 78, 83, 84, 88 пункту 5 Положення, Департамент забезпечує охорону об`єктів культурної спадщини, захист історико-культурного середовища, організацію роботи з обліку, охорони, дослідження, використання та популяризації культурної спадщини в частині пам`яток археології, історії та монументального мистецтва; здійснює контроль за укладенням охоронних договорів на пам`ятки культурної спадщини; організовує та координує роботи з визначення меж територій пам`яток місцевого значення та затвердження їх зон охорони; проводить обстеження об`єктів культурної спадщини щодо дотримання вимог їх охорони та використання; інформує центральний орган виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини про пошкодження, руйнування, загрозу пошкодження, руйнування пам`яток, що знаходяться на території області; призначає відповідні охоронні заходи на пам`ятки місцевого значення та їх територіях у разі виникнення загрози їхнього руйнування, пошкодження внаслідок дії природних факторів чи проведення будь-яких робіт; готує пропозиції для подання центральному органу виконавчої влади в сфері охорони культурної спадщини про занесення (вилучення) об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та про внесення відповідних змін до нього; про занесення відповідних територій до Списку історичних населених місць України та Списку охоронюваних археологічних територій України; погоджує проекти (технічну документацію) із землеустрою відведення земельних ділянок; погоджує відчуження або передачу пам`яток місцевого значення їхніми власниками чи уповноваженими ними органами іншим особам у володіння, користування чи управління; надає довідки щодо можливості викупу земельних ділянок тощо.

Згідно з пунктом 15 Положення, Департамент є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в установах Державної казначейської служби та інші реквізити.

Отже, Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації, як орган державної влади, який здійснює контроль у сфері охорони культурної спадщини у Чернігівській області та в разі виявлення порушень законодавства має право пред`явити вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської облдержадміністрації, реагуючи на запити прокуратури від 25.11.2021 №5286вих-21, від 10.12.2021 №5620вих-21, від 23.12.2021 №5966вих-21, листами від 29.11.2021 №15-3582/8, від 17.12.2021 №15-3830/8, від 28.12.2021 №15-3951/8 повідомляв Ніжинську окружну прокуратуру про те, що є проінформованим про вчинене порушення.

У досудовому порядку Департамент у листах від 14.01.2020 №15-151/8, від 23.01.2020 №15-264/8, від 04.03.2021 №15-722/8 звертав увагу Плисківської селищної ради на наявність порушень, що мають бути усунуті. Поряд з цим, Департаментом ефективні заходи, спрямовані на повернення спірної земельної ділянки у власність держави, не вжито.

Відповідно до частини 4 статті 23 Закону №1697-VII прокурор листом від 09.02.2022 №928вих-22, попередньо до звернення до суду, попередив Департамент про скерування відповідного позову.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган (1); у разі відсутності такого органу (2).

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду із позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом належних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Проаналізувавши наявні матеріали справи, суд доходить висновку про невжиття Департаментом належних заходів протягом розумного строку після того, як цьому йому стало відомо про можливе порушення інтересів держави, а відтак і про його бездіяльність.

У даному випадку "нездійснення захисту" полягає в тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень - Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської облдержадміністрації за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, до суду не звертався, незважаючи на очевидний характер порушень та обізнаність про них.

Тобто, підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка Департаменту.

При цьому, Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18 зроблено висновок, що незалежно від причин неможливості самостійно звернутися до суду вже сам факт не звернення уповноваженого органу з позовом свідчить про те, що вказаний орган неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки.

За наведених мотивів суд погоджується з доводами прокурора, що Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації є компетентним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, та відхиляє доводи відповідача і третьої особи про відсутність у нього таких повноважень.

Рішенням Виконавчого комітету Чернігівської обласної ради народних депутатів "Про взяття під державну охорону нововиявлених пам`ятників археології" від 23.03.1992 №66 взято під державну охорону пам`ятки археології, розташовані на території області, зокрема в Борзнянському районі, поселення "Рудка-І", ІІ тис. до н.е., що розташована в с. Плиски, Плисківська сільська рада, 3 км на південний схід від МТФ с. Плиски, 1 км нижче за течією с. Шевченка, на пр. бер. р. Рудка.

Перелічені пам`ятки археології паспортизовані у 1992 році.

Згідно з паспортом на пам`ятку археології поселення "Рудка-І", виданого 01.09.1992 (№3628), поселення розташовано за 3 км на схід від МТФ с. Плиски, на правому березі річки Рудка, за 1 км нижче за течію від с. Шевченка, Бахмацького району. Поселення займає підвищену ділянку берега, розташовану між річкою та низовиною , яка обмежує поселення з півночі та сходу. Товщина культурного шару 0,3 м, площа поселення 1,5 га. Підйомний матеріал складає кераміка епохи бронзи та давньоруська ХІІ - ХІІІ століття н.е.

Археологічна пам`ятка нанесена на карту землекористування до проєкту роздержавлення земель КСП "ХХІІ партз`їзд" у 1993 році, із зазначенням її площі та номеру згідно державного обліку, зокрема, щодо пам`ятки археології поселення Рудка-І (№3628). При цьому, виходячи з умовних позначень, нанесених на карту землекористування до проєкту роздержавлення земель КСП "ХХІІ партз`їзд" земельні ділянки, на яких розміщена вказана пам`ятка археології, віднесено до земель історико-культурного призначення, що належать до державного фонду та не підлягають розпаюванню.

Відповідно до облікової картки пам`ятки археології місцевого значення поселення «Рудка-1», II тис. до н. е., ХІІ-ХІІІ ст. її площа складає 1,5 га. Пам`ятка археології місцевого значення розташована за 3 км на схід від МТФ с. Плиски, на правому березі річки Рудка, за 1 км нижче за течією від с. Шевченка Бахмацького району, поселення займає підвищену ділянку берега, розташовану між річкою та низовиною, яка обмежує поселення з півночі та сходу. Товщина культурного шару 0,3 м.

Виходячи із технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Плисківської сільської ОТГ Борзнянського району Чернігівської області з урахуванням Перспективного плану формування території Чернігівської області, затвердженого розпорядженням КМУ від 12.08.2015 № 899 (у редакції розпорядження КМУ від 01.02.2017 № 57-р) із змінами внесеними згідно з розпорядженням КМУ № 555-р від 09.08.2017), виготовленої Київською обласною філією ДП "Центр державного земельного кадастру" у 2018 році на замовлення ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, встановлено наявність у межах об`єкта інвентаризації, земельної ділянки площею 7,9823 га (Плисківська сільська рада), обмеження (обтяження) у вигляді охоронної зони навколо об`єкта культурної спадщини.

Департамент культури і туризму національностей та релігій Чернігівської ОДА при погодженні даної технічної документації із землеустрою, в довідці № 120-П від 14.05.2018 указував, що на земельній ділянці, яка знаходиться на території Плисківської ОТГ Борзнянського району Чернігівської області, площею 7,9823 га, розташована пам`ятка археології місцевого значення: поселення "Рудка-1", II тис. до н. е., ХІІ-ХІІІ ст. (№3628-Чр, взято на облік за рішенням виконкому Чернігівської обласної ради народних депутатів від 23.03.1992 № 66), відносно якої у обов`язковому порядку мають бути укладені охоронні договори на пам`ятки археології.

Крім того, Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської ОДА при погоджені технічної документації звертав увагу ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, що відповідно до частини 2 та 5 статті 17 Закону України "Про охорону культурної спадщини", та роз`яснень центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини, пам`ятки археології та земельні ділянки, на яких вони розташовані, є державною власністю і не підлягають передачі в комунальну чи приватну власність.

Натомість наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області №25-10008/14-18-сг від 21.12.2018 передано Плисківській сільській раді Борзнянського району Чернігівської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 4416,4608 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Плисківської сільської об`єднаної територіальної громади Борзнянського району Чернігівської області згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки.

На виконання виданого наказу, Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області та Плисківською сільською радою 21.12.2018 підписано акт приймання - передачі земельних ділянок із державної у комунальну власність згідно з додатком.

Відповідно до вказаного додатку, під № 113 відчужено на користь Плисківської територіальної громади земельну ділянку земель запасу площею 7,9823 га кадастровий номер :02:000:2144, яка розташована на території Плисківської сільської ради Чернігівського району. У графі Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки вказано - Охоронна зона навколо об`єкту культурної спадщини, площа, на яку поширюється обмеження 7,9823 га.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру з прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 296214842, державним реєстратором Плисківської сільської ради Чернігівської області Безручко С.А. прийнято рішення індексний номер № 48218327 від 13.08.2019 про державну реєстрацію за Плисківською сільською радою права комунальної власності на земельну ділянку площею 7,9823 га кадастровий номер :02:000:2144 про що вчинено запис про право власності від 08.08.2019 № 32799826, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 208.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор зазначає, що земельна ділянка площею 7,9823 га, кадастровий номер :02:000:2144, що розташована на території Плисківської сільської ради, належить до об`єктів обмежених у цивільному обороті та може перебувати виключно в державній власності, оскільки в межах цієї земельної ділянки знаходяться пам`ятки археології місцевого значення, а саме: поселення "Рудка-1", що взята на облік згідно рішення Виконкому Чернігівської обласної ради народних депутатів від 23.03.1992 № 66. Відтак, наказ ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 21.12.2018 №25-10008/14-18сг "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність", у частині передачі в власність Плисківської сільської ради спірної земельної ділянки, є незаконним та підлягає скасуванню в судовому порядку, решта заявлених вимог є похідними.

В якості правової підстави позову в частині вимог про визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 21.12.2018 №25-10008/14-18сг "Про передачу земельних ділянок державної власності в комунальну власність", у частині вибуття з державної власності земельної ділянки площею 7,9823 га, кадастровий номер :02:000:2144, прокурор посилається на порушення норм Земельного кодексу України та Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 № 1805-ІІІ.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Стаття 14 Конституція України гарантує право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою КМУ від 14.01.2015 №15, визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику в сфері національної інфраструктури геопросторових даних, топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, в сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно з постановою КМУ від 14.01.2015 №5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області є територіальним органом Держгеокадастру, який відповідно до установчих документів реалізує повноваження Держгеокадастру на території Чернігівської області, зокрема до компетенції останнього належить розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Чернігівської області.

За частиною 4 статті 122 Земельного кодексу України, ГУ Держгеокадастру наділене повноваженнями з передачі у власність або в користування для всіх потреб земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих у межах Чернігівської області.

Тобто, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області має право передавати у власність або в користування землі державної власності сільськогосподарського призначення на території Чернігівської області в порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 статті 79 Земельного кодексу України визначено, що земельною ділянкою є частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За приписами статті 791 цього Кодексу формування земельної ділянки і набуття нею статусу об`єкта цивільних прав пов`язується законодавством з визначенням її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, під час розроблення ДП "Центр Державного земельного кадастру" (Київська філія) на замовлення ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, в 2018 році технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (за межами населених пунктів) на території Плисківської ОТГ Борзнянського району Чернігівської області встановлено, що в межах земельної ділянки площею 7,9823 га (якій в подальшому присвоєно кадастровий номер :02:000:2144) наявне обмеження в використанні в вигляді охоронної зони навколо об`єкта культурної спадщини.

Департамент культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської ОДА погоджуючи дану технічну документацію із землеустрою, у довідці від 14.05.2018 №120-П звертав увагу, що на земельній ділянці, яка знаходиться на території Плисківської ОТГ Борзнянського району Чернігівської області, площею 7,9823 га, розташована пам`ятка археології місцевого значення: поселення "Рудка-1", II тис. до н. е., ХІІ-ХІІІ ст. (№3628-Чр, взято на облік за рішенням виконкому Чернігівської обласної ради народних депутатів від 23.03.1992 № 66). Департамент указував, що відповідно до частини 2 та 5 статті 17 Закону України "Про охорону культурної спадщини" пам`ятки археології та земельні ділянки, на яких вони розташовані, є державною власністю і не підлягають передачі в комунальну чи приватну власність.

Згідно з листами від 29.11.2021, 17.12.2021, 28.12.2021, а також відповідно до наданих матеріалів Департаментом культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації облікової картки об`єкту культурної спадщини, схем-планами розташування пам`ятки культурної спадщини поселення «Рудка-1», II тис. до н. е., ХІІ-ХІІІ ст., земельна ділянка площею 7,9823 га кадастровий номер :02:000:2144, картою землекористування, сформованою у складі графічної частини Плану роздержавлення КСП «XXII партз`їзд», відноситься до земель історико-культурного призначення, на якій розташована пам`ятка археології місцевого значення поселення «Рудка-1», II тис. до н. е., ХІІ-ХІІІ ст., охоронний № 3628-Чр.

Відповідно до частини 1 статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

За приписами статті 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Суб`єктом права на землі державної власності, згідно статті 80 Земельного кодексу України, є держава, яка реалізує це право на землі державної власності через відповідні органи державної влади.

Виходячи зі змісту статей 53, 54 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу), до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, пам`яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюються зони охорони пам`яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель.

Порядок використання земель історико-культурного призначення визначається законом.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини з метою її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь врегульовано положеннями Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 №1805-ІІІ.

Законом №1805-ІІІ закріплено, що охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

За дефініцією, наведеною у статті 1 Закону №1805-ІІІ, пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (не включення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про охорону культурної спадщини" визначено, що археологічний об`єкт культурної спадщини це рештки життєдіяльності людини (нерухомі об`єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, військових таборів, виробництв, іригаційних споруд, шляхів, могильники, культові місця та споруди, їх залишки чи руїни, мегаліти, печери, наскельні зображення, ділянки історичного культурного шару, поля давніх битв, а також пов`язані з ними рухомі предмети), що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації.

Пунктом 3 розділу Х "Прикінцеві положення" Закону України "Про охорону культурної спадщини" встановлено, що об`єкти, включені до списків (переліків) пам`яток історії та культури відповідно до Закону Української РСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури", визнаються пам`ятками відповідно до цього Закону.

Судом встановлено, що пам`ятки археології: поселення "Рудка-1", II тис. до н. е., ХІІ-ХІІІ ст., взято на державний облік на підставі рішення виконкому Чернігівської обласної ради народних депутатів від 23.03.1992 № 66. Паспортизацію пам`ятників історії та культури СРСР (пам`ятки археології) проведено в липні - вересні 1992 року (№3628-Чр).

Пам`ятки археології нанесено на карту землекористування до проекту роздержавлення земель КСП "XXII партз`їзд", у 1993 році, із зазначенням порядкового номеру згідно державного обліку (№3628-Чр), при цьому, виходячи з умовних позначень, нанесених на карту, земельні ділянки на яких розміщено пам`ятки археології, віднесено до земель історико-культурного призначення, що належать до державного фонду та не підлягають розпаюванню.

В судовому засіданні 08.08.2022 суд оглянув оригінал карти землевпорядкування до проекту роздержавлення земель "XXII партз`їзд" у 1993 році території Плиськівської сільської ради, яка була надана Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області.

Статтею 6 Закону УРСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури" від 13.07.1978 №3600-IX (діючого на день прийняття рішення про взяття на державний облік пам`яток археології та їх паспортизацію) до пам`яток археології віднесено городища, кургани, залишки стародавніх поселень, укріплень, виробництв, каналів, шляхів, стародавні місця поховань, кам`яні скульптури, наскальні зображення, старовинні предмети, ділянки історичного культурного шару стародавніх населених пунктів.

Згідно статті 8 цього Закону виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів у межах прав, наданих законом, забезпечують виявлення, облік, охорону і використання пам`яток історії та культури, що знаходяться на території Ради, залучають громадськість до проведення заходів по охороні, використанню і пропаганді цих пам`яток, організують шефство підприємств, установ, організацій над ними, забезпечують додержання законодавства про охорону і використання пам`яток історії та культури.

Виконавчі комітети обласних, міських (міст республіканського підпорядкування) Рад народних депутатів затверджують переліки пам`яток історії та культури місцевого значення (стаття 17), встановлюють зони їх охорони (стаття 29), а також вирішують інші питання в галузі охорони і використання пам`яток історії та культури, віднесені до їх відання законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Отже, зазначені пам`ятки були і є пам`ятками культурної спадщини відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини", а спірні земельні ділянки, на яких розміщені пам`ятки, є землями історико-культурного призначення.

Статтею 17 Закону України "Про охорону культурної спадщини" №1805-ІІІ урегульовано питання суб`єктів права власності на пам`ятки.

Зокрема згідно частини 1 та 2 цієї статті, пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом. Усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю.

У свою чергу частина 6 цієї статті визначає, що землі на яких розташовані пам`ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам`ятки археології - поля давніх битв.

Отже, діюче законодавство безальтернативно визначає для пам`яток археології та земель, на яких вони розташовані, єдину форму власності - державну, а у випадку, якщо така земельна ділянка не перебуває у державній власності, - остання підлягає обов`язковому вилученню або викупу державою.

Згідно зі ст. 34 Закону України "Про охорону культурної спадщини" території пам`яток, охоронних зон, заповідників, музеїв-заповідників, охоронювані археологічні території належать до земель історико-культурного призначення, включаються до державних земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землеустрою, іншої проектно-планувальної та містобудівної документації.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЗК України землі історико-культурного призначення відносяться до особливо цінних земель.

Виходячи з принципу використання земельних ділянок за цільовим призначенням (ст. 96 ЗК України), на землях історико-культурного призначення забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню.

Як встановлено судом у ході вирішення наявного спору, на земельній ділянці площею 7,9823 га кадастровий номер :02:000:2144 знаходяться об`єкти культурної спадщини, пам`ятки археології: поселення "Рудка-1", II тис. до н. е., ХІІ-ХІІІ ст, взяті на державний облік згідно рішення виконкому Чернігівської обласної ради народних депутатів від 23.03.1992 № 66, на підставі положень діючого на той час законодавства.

З огляду на наведені обставини, земельна ділянка площею 7,9823 га кадастровий номер :02:000:2144 протиправно вибула із державної власності, оскільки земельна ділянка, на якій знаходиться пам`ятка археології, не підлягає передачі з державної до комунальної або приватної власності.

Закон України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 №1805-ІІІ (набув чинності 12.07.2000) є спеціальним законодавчим актом по відношенню до Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (набув чинності 01.01.2002).

Частина 1 статті 54 Земельного кодексу України передбачає, що землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Дана норма встановлює загальне правило відносно форм власності земель віднесених за цільовим призначенням до категорії земель історико-культурного призначення. Натомість спеціальна норма, закріплена в статті 17 Закону України "Про охорону культурної спадщини", передбачає виключення із загального правила, за змістом якої землі на яких розміщенні пам`ятки археології перебувають виключно в державній власності.

За висновком суду, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення спеціального законодавчого акту - Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 №1805-ІІІ.

Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частина 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється в спосіб установлений законом або договором.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України, до яких, зокрема, відноситься визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Аналогічні положення закріплені в статті 20 Господарського кодексу України.

За частинами 1 та 2 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Підставами для визнання акта недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення в зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Судом встановлено, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 21.12.2018 №25-10008/14-18-сг "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині передачі у комунальну власність Плисківської сільської об`єднаної територіальної громади земельної ділянки площею 7,9823 га кадастровий номер :02:000:2144 прийнятий усупереч вимог Конституції України, Земельного кодексу України та Закону України "Про охорону культурної спадщини", порушує виключне право власності держави на земельну ділянку обмеженої оборотоздатності, створює реальні ризики пошкодження (знищення) частини археологічної спадщини України у результаті беззастережної передачі цієї ділянки місцевій громаді для ведення фермерського господарства.

Таким чином, позов у частині вимог про визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 21.12.2018 № 25-10008/14-18-сг "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині передачі у комунальну власність Плисківської сільської ради земельної ділянки площею 7,9823 га кадастровий номер :02:000:2144 підлягає задоволенню.

Вимоги в частині скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав індексний номер № 48218327 від 13.08.2019, номер запису про право власності № 32799826, припинення за Плисківською сільською радою Борзнянського району Чернігівської області (код 04414885) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права комунальної власності на земельну ділянку площею 7,9823 га кадастровий номер :02:000:2144, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208 є похідними.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав проводиться шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до положень частини 3 статті 26 цього Закону (в редакції на момент звернення прокурора з позовом до суду) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, з метою ефективного захисту порушених прав ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав на майно, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Наведене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду в постанові від 23.06.2020 у справі №906/516/19.

З огляду на зазначене, вимога про скасування рішення державного реєстратора та припинення права комунальної власності на спірне майно, за висновком суду, є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Так, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (близькі за змістом висновки викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц).

Суд доходить висновку, що по даній справі прокурор звертаючись з позовом в інтересах держави в особі Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації (органу, який не уповноважений розпоряджатися землями) вибрав належний спосіб захисту, оскільки задоволення вимоги про скасування акту індивідуальної дії (наказу ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 21.12.2018 №25-10008/14-18-сг) разом з похідною вимогою про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права комунальної власності та припинення цього права, забезпечує відновлення прав держави на земельну ділянку площею 7,9823 га кадастровий номер :02:000:2144.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів установлено статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на зміст статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши наявні матеріали справи та проаналізувавши доводи та заперечення учасників спору, суд дійшов висновку, що вимоги прокурора ґрунтуються на належних, допустимих, достовірних доказах, у розумінні статей 76-78 Господарського процесуального кодексу України, що не спростовані відповідачами, як наслідок, позов задоволено в повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду даної позовної заяви прокурором було сплачено 4962,00 грн. судового збору, який покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання незаконним та скасування наказу, скасування рішення про державну реєстрацію та припинення власності на земельну ділянку задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 21.12.2018 № 25-10008/14-18-сг "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині передачі у власність Плисківської сільської ради земельної ділянки площею 7,9823 га, кадастровий номер :02:000:2144.

Скасувати рішення державного реєстратора Плисківської сільської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48218327 від 13.08.2019, про державну реєстрацію права комунальної власності Плисківської сільської ради на земельну ділянку площею 7,9823 га, кадастровий номер :02:000:2144, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208, номер запису про право власності 32799826 та припинити право комунальної власності Плисківської сільської ради (код 04414885) на земельну ділянку площею 7,9823 га, кадастровий номер :02:000:2144, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 208.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (14000, м. Чернігів, проспект Миру, 14, код 38777072) на користь Чернігівської обласної прокуратури (рахунок UA0006008, банк - Державна казначейська служба України м. Київ, одержувач Чернігівська обласна прокуратура, ) судовий збір у сумі 4962,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 12.08.2022.

Суддя А.С.Сидоренко