РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.08.2022Справа № 910/2839/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 581 695,62 грн.,

Без виклику (повідомлення) представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 581 695,62 грн., з яких: 574 284,98 грн. - основного боргу, 3 964,93 грн. - 3 % річних, 3 445,71 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе за укладеним між сторонами 08.01.2020 року договором № 28/11-2019/20-121-08-20-08987 "Технічне переоснащення. ВП РАЕС, Енергоблок № 3. Реакторне відділення. РДЕС-2. Модифікація насосних агрегатів СВБ реакторного відділення енергоблоків ЗАЕС із чавунними корпусами. Будівельно-монтажні роботи" зобов`язань з оплати частини вартості виконаних позивачем робіт у розмірі суми ПДВ, у зв`язку із чим, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 574 284,98 грн. основного боргу, 3 964,93 грн. 3 % річних та 3 445,71 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.04.2022 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано Товариству з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект" строк для усунення її недоліків.

23.05.2022 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект" про усунення недоліків.

24.05.2022 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли доповнення позивача до заяви про усунення недоліків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.05.2022 року відкрито провадження у справі № 910/2839/22, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

20.06.2022 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача від 20.06.2022 року № 28-23/8671 на позовну заяву, в якому останній вказав, що строк оплати частини вартості робіт у розмірі суми ПДВ не настав, оскільки вимога позивача про сплату спірної суми грошових коштів до відповідача не надходила, а укладеним між сторонами договором конкретного строку виконання цього зобов`язання не передбачено. Крім того, відповідач не погодився з наданим позивачем розрахунком 3 % річних та інфляційних втрат, а також просив суд залишити судові витрати за позивачем.

Інших клопотань чи заяв, зокрема по суті справи, від сторін не надходило.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

08.01.2020 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект" (підрядник) було укладено Договір № 28/11-2019/20-121-08-20-08987 "Технічне переоснащення. ВП РАЕС, Енергоблок № 3. Реакторне відділення. РДЕС-2. Модифікація насосних агрегатів СВБ реакторного відділення енергоблоків ЗАЕС із чавунними корпусами. Будівельно-монтажні роботи" (далі - Договір), за умовами якого замовник доручив, а підрядник взяв на себе зобов`язання з виконання робіт за темою: "Технічне переоснащення. ВП РАЕС, Енергоблок № 3. Реакторне відділення. РДЕС-2. Модифікація насосних агрегатів СВБ реакторного відділення енергоблоків ЗАЕС із чавунними корпусами. Будівельно-монтажні роботи".

Вказаний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

Згідно з пунктом 2.1 Договору вартість робіт за Договором складає: 3 004 112,28 грн., крім того ПДВ 20 % - 600 822,46 грн.; разом: 3 604 934,74 грн.

Судом встановлено, що 13.04.2020 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1/20-121-09-20-08981 до Договору, якою внесено зміни до пункту 2.1 цього правочину та передбачено, що вартість робіт за Договором складає 2 893 747,98 грн., крім того ПДВ 20 %: 578 749,60 грн.; разом - 3 472 497,58 грн.

Пунктом 2.2 цієї угоди передбачено, що оплата виконаних будівельних робіт за Договором здійснюється на підставі довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), оформленої відповідно до розділу 4 Договору, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок підрядника протягом 45 календарних днів від дати підписання довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3).

Оплата замовником частини вартості робіт у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від підрядника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених Податковим кодексом України випадках та порядку.

У пункті 4.10 Договору сторони погодили, що підрядник зобов`язаний надати замовнику податкову накладну за формою, визначеною чинною редакцією наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року № 1307, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на дві електронні адреси замовника: та протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною підрядник надає замовнику електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

За умовами пунктів 11.1, 11.2 Договору останній вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє до 30.03.2021 року. Строк дії Договору може бути змінений шляхом укладення сторонами відповідної додаткової угоди.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивачем було належним чином виконано, а відповідачем прийнято без будь-яких зауважень погоджені сторонами підрядні роботи на загальну суму 3 445 709,90 грн., що підтверджується наданими позивачем довідками про вартість виконаних будівельних робіт за квітень 2020 року від 30.04.2020 року № 143 та за травень 2020 року від 20.05.2020 року № 164, а також актами приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2020 року № 8-28/11-04 (підписаний 30.04.2020 року) та за травень 2020 року № 9-28/11-05 (підписаний 20.05.2020 року).

Слід зазначити, що листом від 18.03.2020 року вих. № 18-03/20-1 позивач повідомив відповідача про використання Товариством з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект" касового методу податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 ПКУ щодо Договору.

У позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект" вказувало на те, що на виконання умов Договору відповідач здійснив на користь позивача 3 платежі, пов`язані з погашенням суми заборгованості (без урахування ПДВ у розмірі 574 284,98 грн.), а саме: 26.07.2021 року - платіж на суму 56 567,92 грн., 26.07.2021 року - платіж на суму 2 700 000,00 грн., 19.11.2021 року - платіж на суму 114 857,00 грн. Загальна сума здійснених відповідачем оплат склала 2 871 424,92 грн.

Після отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект" вищенаведених грошових коштів позивач склав і зареєстрував у ЄРПН три податкові накладні: податкову накладну від 26.07.2021 року № 8 на суму 56 567,92 грн., податкову накладну від 26.07.2021 року № 9 на суму 2 700 000,00 грн. та податкову накладну від 19.11.2021 року № 17 на суму 114 857,00 грн. У дні отримання відповідних квитанцій з Державної податкової служби України, податкові накладні та квитанції були перенаправлені позивачем на електронні адреси відповідача, зазначені у пункті 4.10 Договору.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги направлення відповідачу останньої з вищезазначених квитанцій 23.11.2021 року, позивач вказував на те, що термін оплати відповідачем частини вартості робіт у сумі ПДВ в розмірі 574 284,98 грн. (що фактично становить різницю між вартістю виконаних підрядних робіт у розмірі 3 445 709,90 грн. та загальною сумою здійснених відповідачем оплат у розмірі 2 871 424,92 грн.) настав 24.11.2021 року, тобто після отримання ним від підрядника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених Податковим кодексом України випадках та порядку.

Листом від 29.11.2021 року № 29-11/2021-1 позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату існуючої заборгованості за виконані Товариством з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект" роботи за Договором протягом десяти календарних днів з дати отримання вказаного листа.

Оскільки вищенаведена вимога відповідачем була залишена без задоволення,Товариство з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект" для захисту своїх прав звернулося до господарського суду міста Києва з даним позовом про стягнення з відповідача суми ПДВ у розмірі 574 284,98 грн., а також 3 964,93 грн. 3 % річних та 3 445,71 грн. інфляційних втрат, нарахованих внаслідок несвоєчасного проведення розрахунків.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України та Глави 33 Господарського кодексу України.

Статтею 875 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частиною четвертою статті 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було зазначено вище, оплата замовником частини вартості робіт у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від підрядника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених Податковим кодексом України випадках та порядку (пункт 2.2 Договору).

У пункті 4.10 Договору його сторони погодили, що підрядник зобов`язаний надати замовнику податкову накладну за формою, визначеною чинною редакцією наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року № 1307, складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на дві електронні адреси замовника: та протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною підрядник надає замовнику електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН.

Зі змісту означених пунктів Договору вбачається, що термін оплати частини вартості робіт у розмірі суми ПДВ встановлений сторонами відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України вказівкою на подію, яка неминуче має настати - отримання замовником від підрядника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в ЄРПН.

При цьому, судом встановлено, що у лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект" зверталося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів за Договором у загальному розмірі 3 853 937,42 грн. (у тому числі 574 284,98 грн. ПДВ, стягнення яких є предметом спору в справі № 910/2839/21).

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.06.2021 року в справі № 910/1793/21 вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі його відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про стягнення 4 226 870,54 грн. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі його відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на користь позивача 2 756 567,92 грн. основного боргу; 152 237,19 грн. інфляційних втрат, 66 425,80 грн. 3 % річних та 44 628,45 грн. судового збору.

Зі змісту вищевказаного рішення вбачається, що у задоволенні решти позовних вимог позивача до відповідача, у тому числі щодо стягнення 574 284,98 грн. ПДВ, відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 574 284,98 грн. ПДВ, нарахованих на суму основного боргу за Договором, господарський суд міста Києва під час розгляду справи № 910/1793/21 виходив з того, що сторони пов`язали строк виконання відповідачем (замовником) зобов`язання з оплати означеної суми ПДВ з днем отримання замовником податкової накладної. Проте позивачем при розгляді спору в справі № 910/1793/21 доказів виконання умов пунктів 2.2 та 4.10 Договору щодо надіслання на адресу відповідача податкових накладних та квитанцій про їх реєстрацію у ЄРПН виконано не було, а відтак не було доведено виникнення у відповідача обов`язку зі сплати 574 284,98 грн. ПДВ на час вирішення спору в справі № 910/1793/21.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021 року вищенаведене рішення місцевого господарського суду змінено; пункт 2 резолютивної частини рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2021 року в справі № 910/1793/21 викладено у такій редакції: "Стягнути з державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі його відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71503, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133; ідентифікаційний код 19355964) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект" (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 5Б; ідентифікаційний код 37413871): 2 871 424 (два мільйони вісімсот сімдесят одну тисячу чотириста двадцять чотири) грн. 92 коп. основного боргу; 152 237 (сто п`ятдесят дві тисячі двісті тридцять сім) грн. 19 коп. втрат від інфляції; 66 425 (шістдесят шість тисяч чотириста двадцять п`ять) грн. 80 коп. 3% річних і 46 351 (сорок шість тисяч триста п`ятдесят одну) грн. 32 коп. судового збору.". В іншій частині рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2021 року в справі № 910/1793/21 залишено без змін.

Разом із тим, Північний апеляційний господарський суд у постанові від 05.10.2021 року в справі № 910/1793/21 погодився з висновками місцевого господарського суду щодо того, що сторони спору у пункті 2.2 Договору пов`язали строк виконання відповідачем (замовником) зобов`язання з оплати суми ПДВ з днем отримання замовником податкової накладної.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як на підставу позовних вимог у справі № 910/2839/22 та на підтвердження таких вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект" посилалося та надало до матеріалів справи податкові накладні № № 8, 9, 17 з квитанціями про реєстрацію вказаних накладних у ЄРПН, а також докази їх надсилання на електронні адреси відповідача: та , зазначені у пункту 4.10 Договору.

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та пункту 2.2 Договору, у відповідача виник обов`язок з оплати частини вартості робіт у розмірі суми ПДВ, що складає 574 284,98 грн., після отримання ним від підрядника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме 24.11.2021 року.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Посилання відповідача на те, що строк оплати вартості робіт у розмірі суми ПДВ слід обраховувати з моменту пред`явлення позивачем вимоги, судом не приймаються до уваги, з огляду на те, що в контексті вищевказаних пунктів 2.2, 4.10 Договору виконання відповідачем (замовником) зобов`язання з оплати суми ПДВ пов`язується саме з днем отримання замовником податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних. Водночас наявними у матеріалах справи доказами належним чином підтверджено факт реєстрації та надсилання позивачем на визначені у Договорі електронні адреси відповідача відповідних податкових накладних та квитанцій про їх реєстрацію у ЄРПН.

При цьому, за змістом відзиву на позовну заяву, факт отримання відповідачем вказаних документів на такі електронні адреси останнім не заперечується.

За таких обставин, твердження відповідача щодо необхідності надсилання вимоги про сплату ПДВ у порядку статті 530 Цивільного кодексу України судом відхиляються.

Суд також звертає увагу на таке.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі -"non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

У розгляді цього спору судом враховано, що матеріали справи містять акт звірки взаємних розрахунків за період з 08.01.2020 року по 11.01.2022 року, відповідно до якого за даними сторін заборгованість відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект" становить 574 284,98 грн., що відповідає сумі боргу в даній справі.

Означений акт підписаний сторонами без зауважень і заперечень та скріплений печатками обох сторін.

Отже, матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача заборгованості за виконані згідно з Договором роботи у розмірі ПДВ, що становить 574 284,98 грн. При цьому, наявність заборгованості у вказаному розмірі відповідачем не спростовано, як і не надано доказів на підтвердження її погашення.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача за Договором, яка складає розмір ПДВ в сумі 574 284,98 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект" до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати суми ПДВ, позивач просив суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 3 964,93 грн., нарахованих у період з 01.12.2021 року по 22.02.2022 року на суму основного боргу в розмірі 574 284,98 грн., а також 3 445,71 грн. інфляційних втрат, нарахованих на означену суму боргу протягом грудня 2021 року.

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом із тим, суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплату яких передбачено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат в сумі 3 445,71 грн. та 3 % річних у розмірі 3 964,93 грн., суд вважає його таким, що відповідає приписам чинного законодавства та не перевищує розрахованого судом розміру означених компенсаційних виплат, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат також підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед позивачем або доказів належного виконання ним своїх грошових обов`язків за Договором.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов`язки за Договором в частині повної та своєчасної оплати виконаних робіт, позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням наведеного.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача, у зв`язку із задоволенням позову.

На підставі викладеного та керуючись 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 3; ) в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71504, Запорізька область, місто Енергодар, вулиця Промислова, будинок 133; код ЄДРПОУ ВП 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "П`ята стража комплект" (01013, місто Київ, вулиця Будіндустрії, 5-Б, ) 574 284 (п`ятсот сімдесят чотири тисячі двісті вісімдесят чотири) грн. 98 коп. основного боргу, 3 964 (три тисячі дев`ятсот шістдесят чотири) грн. 93 коп. 3 % річних, 3 445 (три тисячі чотириста сорок п`ять) грн. 71 коп. інфляційних втрат, а також 8 725 (вісім тисяч сімсот двадцять п`ять) грн. 43 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 02.08.2022 року.

Суддя В.С. Ломака