ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року м. ОдесаСправа № 916/3706/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

Суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання - Молодов В.С.

за участю представників:

від позивача: Дабіжа Я.І.

від відповідача: Мастістий І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМ УКРАЇНА"

на ухвалу господарського суду Одеської області від 06.06.2022 про скасування заходів забезпечення позову, суддя в І інстанції Літвінов С.В, повний текст якої складено 06.06.2022 в м. Одесі

у справі: № 916/3706/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМ УКРАЇНА"

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "МВК ТРАНС"

про стягнення 5 779 049,93 грн.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.11.2021 до подання позову накладено арешт на грошові кошти в межах ціни позову у розмірі 3500000 грн, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю МВК ТРАНС, що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду. Відмовлено в решті частини заяви про забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛАМ Україна від 19.11.2021 за вх.№4-87/21, уточненої доповненням до заяви про забезпечення позову від 22.11.2021 за вх.№31340/21.Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.12.2022

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.12.2021 накладено арешт на грошові кошти в межах ціни позову у розмірі 2 279 049,93грн., які належать Товариству з обмеженою відповідальністю МВК ТРАНС, що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду.

У грудні ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ "МВК ТРАНС" про стягнення 5 779 049,93грн…..

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.05.2022 в задоволені позову відмовлено повністю.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.06.2022 скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами господарського суду Одеської області від 22.11.2021 (до подання позову, справа № 916/3555/21) та від 13.12.2021 року якими:

- накладено арешт на грошові кошти в межах ціни позову у розмірі 3500000 грн, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю МВК ТРАНС, що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду, вжитого ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.11.2021 до подання позову (справа № 916/3555/21);

- накладено арешт на грошові кошти в межах ціни позову у розмірі 2 279 049,93грн., які належать Товариству з обмеженою відповідальністю МВК ТРАНС , що знаходяться на рахунках, які будуть виявлені державним або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову до набрання законної сили рішенням суду, вжитого ухвалою Господарського суду Одеської області від 13 грудня 2021 року.

Вказана ухвала мотивована тим, що відповідно до ч.ч. 1, 9, 10 ст. 145 ГПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціатива або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Враховуючи, що рішенням Господарського суду Одеської області від 25.05.2022 в задоволені позову відмовлено повністю, суд вважав скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами Господарського суду Одеської області від 22.11.2021 (до подання позову, справа № 916/3555/21) та ухвалою суду від 13 грудня 2021 року.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.06.2022 вирішено питання про внесення виправлень до ухвали господарського суду Одеської області від 06.06.2022 р. без повідомлення учасників справи. Внесено виправлення до ухвали господарського суду Одеської області від 23.01.2019 р. де замість „У відповідності до ч.1 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 20.01.2019р. та згідно ч.2 ст.254, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення. вказати „ У відповідності до ч.1 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 06.06.2022р. та згідно ч.2 ст.254, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення..

ТОВ "ОЛАМ УКРАЇНА" у поданій до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційній скарзі просить ухвалу господарського суду Одеської області від 06.06.2022 про скасування заходів забезпечення позову скасувати як незаконну та необґрунтовану.

Скаржник вважає, що частинами дев`ятою-десятою статті 145 ГПК України передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Усупереч цьому припису, суд першої інстанції не вирішив питання про забезпечення позову у рішенні та скасував зазначені заходи ухвалою. У резолютивній частині ухвали не зазначено, що вона набуває сили за правилами статті 145 ГПК України, тобто з моменту набуття чинності рішенням у цій справі. Тобто за допомогою «обходу закону» у такий спосіб суд першої інстанції поставив під сумнів чинність вжитих заходів забезпечення позову. До цього слід додати, що мотивувальна частина оскаржуваної ухвали зводиться до факту відмови у задоволенні позову. Будь-яких мотивів щодо необхідності дострокового зняття арешту всупереч припису статті 145 ГПК України (щодо збереження заходів забезпечення позову до набуття законної сили рішенням по суті спору) судом не наведено.

Наслідком таких помилкових дій суду може стати завчасне зняття арешту з належних відповідачу грошових коштів та неможливість виконання рішення у випадку задоволення позову судом апеляційної інстанції.

На думку апелянта, допущені судом першої інстанції процесуальні помилки не повинні мати наслідком негативні зміни в економічній сфері ТОВ «ОЛАМ УКРАІ.НА». Натомість реалізація оскаржуваної ухвали може призвести до завдання позивачу майнових втрат, обумовлених неможливістю виконання судового рішення через неправомірні дії суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Статтею 269 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при постановлення оскаржуваної ухвали, колегія суддів зазначає таке.

За приписами статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи і мають на меті гарантувати реальне виконання рішення суду. Тобто хоча забезпечення позову і має тимчасовий характер, але спрямоване саме на гарантування виконання майбутнього рішення господарського суду, та має бути скасоване господарським судом у разі, якщо потреба у такому забезпеченні відпала з певних причин.

Судом апеляційної інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що, ухвалюючи рішення від 25.05.2022 про відмову у задоволенні позову, господарський суд першої інстанції питання про скасування заходів забезпечення позову не вирішив, проте з власної ініціативи постановив оскаржувану ухвалу, якою скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами господарського суду Одеської області від 22.11.2021р. (до подання позову, справа № 916/3555/21) та від 13.12.2021р.

Відповідно до частин 1, 4, 9 статті 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Зазначена стаття має універсальний характер та не обмежує суд у можливості винесення з власної ініціативи ухвали про скасування заходів забезпечення позову після ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову.

Відтак колегія суддів вважає, що заходи забезпечення позову є тими заходами, що застосовуються, як гарантія реального виконання рішення суду та як гарантія задоволення законних вимог позивача, а тому правомірним є висновок суду про необхідність постановлення ухвали про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті ухвалами Господарського суду Одеської області від 22.11.2021 (до подання позову, справа № 916/3555/21) та від 13.12.2021 року.

Наведений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.06.2018 у справі № 903/837/17.

З огляду на наведене, колегія суддів не приймає до уваги викладене в апеляційній скарзі твердження скаржника про те, що усупереч припису ч.ч. 9, 10 статті 145 ГПК України, суд першої інстанції не вирішив питання про забезпечення позову у рішенні та скасував зазначені заходи ухвалою.

Також, колегією суддів відхиляється як помилкове посилання скаржника на те, що у резолютивній частині оскаржуваної ухвали не зазначено, що вона набуває сили за правилами статті 145 ГПК України, тобто з моменту набуття чинності рішенням у цій справі, з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.06.2022 вирішено питання про внесення виправлень до ухвали господарського суду Одеської області від 06.06.2022 р. без повідомлення учасників справи. Внесено виправлення до ухвали господарського суду Одеської області від 23.01.2019 р. де замість „У відповідності до ч.1 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 20.01.2019р. та згідно ч.2 ст.254, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення. вказати „ У відповідності до ч.1 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 06.06.2022р. та згідно ч.2 ст.254, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Отже, оскаржувана ухвала відповідно до ст. 235 ЦК України набрала законної сили 06.06.2022р.

Водночас, в мотивувальній частині оскаржуваної аркуш абзац зазначено ухвали судом першої інстанції з посиланням на ч.ч. 1, 9, 10 ст. 145 ГПК України зазначено, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціатива або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Тобто, в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали судом було чітко роз`яснено сторонам, що заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

У даному випадку жодної із перелічених у ч. 3 ст. 277 ГПК України обов`язкових підстав для скасування судової ухвали суду першої інстанції скаржником не зазначено.

Отже, колегія суддів вважає, що не зазначення судом першої інстанції саме в резолютивній частині оскаржуваної ухвали положень про наслідки передбачені ч. 10 ст. 145 ГПК України, не призвели до постановлення неправильної ухвали.

Враховуючи наведене, судом не приймаються до уваги твердження скаржника про те, що мотивувальна частина оскаржуваної ухвали зводиться до факту відмови у задоволенні позову, будь-яких мотивів щодо необхідності дострокового зняття арешту всупереч припису статті 145 ГПК України (щодо збереження заходів забезпечення позову до набуття законної сили рішенням по суті спору) судом не наведено, спростовується змістом оскаржуваної ухвали.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей щодо виконання ухвали про скасування заходів забезпечення позову до набрання рішенням господарського суду Одеської області від 25.05.2022 законної сили.

Інші доводи апеляційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження.

Принцип змагальності (ст. 13 ГПК України) та принцип рівності сторін (ст. 7 ГПК України), які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною.

Господарським судом при прийнятті ухвали було дотримано вказаних принципів та забезпечено сторонам справедливий судовий розгляд, взято до уваги інтереси учасників справи та почуто їх, що відповідає вимогам ГПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції.

Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення питання щодо скасування заходів забезпечення позову.

Оскаржувана ухвала господарського суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а висновок суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову у даній справі є обґрунтованим та таким, що відповідає обставинам справи та нормам процесуального права.

Посилання скаржника на неправильне застосування норм процесуального права під час винесення оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування зазначеного судового акту апеляційний господарський суд не вбачає.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає то в порядку ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги в сумі 2481 грн. покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 136, 137, 253, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛАМ УКРАЇНА" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 06 червня 2022 у справі № 916/3706/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.08.2022р.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська