ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2022 р. Справа №5/219-6-10-8-К

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.

суддів: МАРКА Р.І.

СКРИПЧУК О.С.

при секретарі судового засідання Гулик Н.Г. за участю від представників:

апелянта Кіт У.В., адвокат;

інших учасників - не з`явилися,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства

«Виробниче управління водопровідно- каналізаційного господарства міста Ужгорода» б/н від 31.12.2021

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 08.12.2021, повний текст 16.12.2021 (суддя Ремецькі О.Ф.)

про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, визнання погашеними вимог, ліквідацію боржника та закриття провадження

у справі №5/219-6-10-8-К

за заявою Кооперативу «Ізоліровщик», м. Ужгород

до Комунального підприємтсва

«Ужгородтеплокомуненерго», м.Ужгород

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Закарпатської області від 30.11.2017 у цій справі припинено процедуру санації Комунального підприємства «Ужгородтеплокомуненерго» та повноваження керуючого санацією арбітражного керуючого Ракущинця А.А., визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором боржника цього ж арбітражного керуючого.

Господарським судом Закарпатської області 08.12.2017 за №47762 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Ухвалою суду від 01.12.2020 відсторонено арбітражного керуючого Ракущинця А.А. від виконання повноважень ліквідатора боржника та призначено таким, арбітражного керуючого Чорнія М.В.

18.11.2021 ліквідатором подано до суду звіт та ліквідаційний баланс Комунального підприємства «Ужгородтеплокомуненерго» та клопотання №02-01/5471 про затвердження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди у справі про банкрутство.

Ухвалою суду від затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника; визнано погашеними грошові вимоги наступних кредиторів:1) Кооперативу «Ізоліровщик» в розмірі 51368,00 грн; 2) Дочірної компанії «ГАЗ України» НАК «Нафтогаз України» в розмірі 24 837 214,64 грн; 3) ПАТ «Закарпаттяобленерго» в розмірі 6 804 082,8 грн; 4) АТ «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» в розмірі 19 591 256,47 грн; 5) КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» в розмірі 4 160 392,30 грн; 6) Головного управління ДПС у Закарпатській області в розмірі 2 825 529,84 грн; 7) КП «Житловий ремонтно-експлуатаційний район №8» Ужгородської міської ради в розмірі 19 353,38 грн; 8) ТОВ «СВП Інвест» в розмірі 22 632,00 грн; 9) ТОВ «Цетан-Плюс» в розмірі 46 905,46 грн; 10) Закарпатської господарської асоціації «Рембудпроект» в розмірі 4 404,00 грн; 11) ТОВ «Запорізький виробничий комбінат «Спеццгазпром» в розмірі 67 000,00 грн; 12) ПП «Єком» в розмірі 3 648,00 грн; 13) ТОВ «Спільне виробничо-комерційне підприємство «С.В.-Плюс» у розмірі 19 326,00 грн; 14) ВАТ «Закарпатспецкомплектгаз» в розмірі 18 680,16 грн; 15) Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області в розмірі 442 154,74 грн; 16) Приватного підприємця Сіладі В.В. в розмірі 6 900,00 грн.

Постановлено вважати погашеними вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим КУзПБ строк або були відхилені господарським судом. Ліквідовано банкрута як юридичну особу у зв`язку з банкрутством у спосіб зобов`язання ліквідатора, орган державної реєстрації і орган статистики провести відповідні дії по виключенню юридичної особи банкрута з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Провадження у справі №5/219-6-10-8-К закрито, а дію мораторію припинено.

Вказана ухвала мотивована тим, що ліквідатором вжито усіх, передбачених чинним законодавством загалом, та КУзПБ зокрема дій, по належному здійсненні повноважень щодо виявлення усіх активів боржника, а оскільки таких виявлено не було, то відповідно такий боржник підлягає ліквідації, а вимоги кредиторів, які не були не погашені внаслідок відсутності активів боржника, належить вважати погашеними.

Не погоджуючись із такою ухвалою, конкурсним кредитором КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» продано апеляційну скаргу, в які просить суд апеляційної інстанції її скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для подальшого розгляду на стадію ліквідаційної процедури.

Скарга мотивована лише обставинами, які вказують на наявність державної реєстрації на окремі об`єкти нерухомого майна, належні боржнику на праві власності чи господарського відання, які без належних на те підстав, не внесені ліквідатором до ліквідаційної маси та відповідно не реалізовані для хоча б часткового погашення вимог конкурсних і поточних кредиторів.

Зокрема, ліквідатором не вжито належних заходів для виявлення (фактичного існування та наявності права власності чи інших речових прав) активів боржника, які були передбачені в переліку об`єктів ліквідаційної маси, передбачені інвентаризаційним описом, складеним попереднім ліквідатором Ракущинцем А.А. у кількості 11 найменувань у м.Ужгороді. Не вжито заходів ліквідатором щодо виявлення документів державної реєстрації активів боржника, які з певних причин могли бути вчинені до 01.01.2013 комунальними територіальними підприємствами БТІ згідно раніше чинного Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затверджених наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 та зареєстрованого там же 18.02.2002 під № 157/6445, відомості про що внаслідок відсутності реєстраційних дій з певних причин не були перенесені до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Не досліджено на думку апелянта судом та відповідно не вчинено ліквідатором дій щодо аналізу активів боржника, які перебували у нього на балансі з огляду на те, що в силу ч.1 ст. 62 КУзПБ, такі активи могли були бути передані власником під час утворення боржника на праві повного господарського відання.

Відзив на апеляційну скаргу ліквідатора за вих.№ 02-01/5728 від 11.02.2022 загалом зводиться до переліку перерахованих ним дій у ліквідаційній процедурі (запитів, отриманих відповідей і т.д.; відсутністю повних і достовірних доказів здійснення попередніми ліквідаторами такої процедури; невідповідністю окремих, переданих попереднім ліквідатором боржника Ракущинцем А.А. актів інвентаризації активів боржника, отриманим офіційними даним під час здійснення ним ліквідаційної процедури, а також загалом тим обставинам, якими обгрунтоване оскаржуване судове рішення суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» від 17.02.2022 просить у її задоволенні відмовити з посиланням на обставини, якими і обгрунтована ухвала суду першої інстанції а також суб`єктивними обставинами неналежної реалізації апелянтом прав у процедурі банкрутства шляхом подання скарг на дії чи бездіяльність ліквідатора.

Ліквідатором надіслано до суду клопотання № 02-01/5865 від 21.07.2022 про розгляд справи без його участі на підставі поданих документів.

Присутня в судових засіданнях представник апелянта підтримала доводи та заперечення, викладені у апеляційній скарзі та просила її задовольнити, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Дослідивши матеріали справи з урахуванням доводів та заперечень представника апелянта, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обгрунтованість доводів апеляційної скарги і як наслідок, скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції з огляду на таке.

Не ставлячи під сумнів численність вчинених арбітражним керуючим-ліквідатором дій щодо виявлення активів боржника, належним виконанням повноважень ліквідатора можуть вважатися лише ті вичерпні дії, якими спростовуються усі інші, наявні у матеріалах справи докази про можливу наявність у боржника відомих і прихованих активів, які в силу ч.1 ст. 63 КУзПБ можливо віднести до ліквідаційної маси.

Відповідно до ч.ч. 1-3 названої норми спеціального закону, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси.

Індивідуально визначене майно, що належить банкруту на підставі речових прав, крім права власності і господарського відання, не може бути включене до складу ліквідаційної маси.

Зокрема, до суду апеляційної інстанції апелянтом 25.05.2022 було подано письмові пояснення до апеляційної скарги до якого додано копії відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржника станом на 11.12.2020 де значиться запис про наявність права власності боржника на будинок №6 по вул.Грушевського у м.Ужгороді, яке зареєстровано 03.07.2003 згідно свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради №43 від 23.06.2003. Згідно іншого запису, станом на те ж 11.12.2020 на праві власності за Ужгородською міською радою 29.12.2005 зареєстровано адміністративний будинок по вул.Квітів, 53А у м.Ужгороді (з приміткою балансоутримувач КП «Ужгородтеплокомуненерго»).

Прикметним є те, що вказані відомості із означеного Реєстру були отримані на замовлення самого ж ліквідатора 11.12.2020, про що у них зазначається у строчці «Підстава формування інформаційної довідки», тому надання уже суду апеляційної інстанції таких відомостей не вважається новим доказом, оскільки в силу наданих прав та обов`язків арбітражного керуючого, такі відомості повинні були бути надані до суду першої інстанції під час подання первинного звіту ліквідатора за вих.№ 02-01/5469 від 18.11.2021.

У матеріалах справи чинний статут КП «Ужгородтеплокомуненерго» відсутній, хоча міститься статут Ужгородського державного підприємства теплових мереж «Ужгородтеплокомуненерго», зареєстрованого розпорядженням Ужгородської міської управи під № 108 від 18.03.1994, де з розділу V «Майно і кошти» не вбачається юридичний статус майна, наданий власником (засновником) під час його створення. При цьому, згідно п.1.4 цього статуту, це державне підприємство є правонаступником Ужгородського підприємства теплових мереж.

Окрім цього, чинним законодавством, зокрема Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не передбачено в Реєстрі такого запису як різновиду речового права: господарське відання, оскільки це є виключно внутрішнім правовідношенням між власником (засновником) і заснованим ним суб`єктом господарських правовідносин (юридичною особою) на підставі засновницьких і бухгалтерських документів (статуту, установчого договору, бухгалтерських балансів, фінансових звітів і т.д.) Тому, для вирішення питання про віднесення окремих об`єктів нерухомого майна комунальної власності до об`єктів ліквідаційної маси які належать боржнику на праві господарського відання, необхідно було провести більш глибокий правовий аналіз з опрацюванням додаткових відомостей, отриманих під час реалізації прав ліквідатора, передбачених ст. 61 КУзПБ.

Відповідно до ч.4 ст. 65 КУзПБ, обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.

Виходячи із зазначених вище недоліків ліквідаційної процедури, судом першої інстанції не у повній мірі надано правову оцінку діям чи бездіяльності ліквідатора по здійсненні та завершенні процедури ліквідації і відповідно не обгрунтовано повноти його дій по виявленні та поверненні (реалізації) активів боржника, зокрема (але не виключно) щодо названих вище двох, зареєстрованих у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, об`єктів нерухомого майна.

Таким чином, судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду на підставі зазначених вище обставин встановлено неповноту дій ліквідатора по виявленні та реалізації активів ліквідаційної маси або орбгрунтованому спростуванні відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо неможливості внесення такого майна до ліквідаційної маси чи його можливого знищення.

Означені вище недоліки ліквідаційної процедури не є вичерпними та проаналізовані виключно на доводах та запереченнях сторін з оцінкою належних та достовірних доказів у судовому банкрутському процесі з огляду на принципи господарського судочинства «диспозитивність» і «змагальність», передбачених ст.ст. 13 та 14 ГПК України.

Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали та повернення справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду на стадію ліквідаційної процедури.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги, враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судовий збір стягнути з боржника на користь апелянта за розгляд справи у суді апеляційної інстанції з дотриманням черговості, передбаченої ст. 64 КУзПБ.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281- 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 08.12.2021 у справі №5/219-6-10-8-К скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання ліквідатора про затвердження звіту та ліквідаційного балансу Ужгородського комунального підприємства теплових мереж «Ужгородтеплокомуненерго» та його ліквідацію, відмовити.

3. Стягнути за розпорядженням ліквідатора з боржника на користь Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» суму 2 227 грн витрат на оплату судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції з урахуванням черговості, передбаченої п.1 ч.1 ст. 64 КУзПБ.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду для подальшого розгляду на стадію ліквідаційної процедури.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок оскарження постанови встановлено Господарським процесуальним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя О.МАТУЩАК

Судді Р.МАРКО

О.СКРИПЧУК