ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2022 р.м. ХарківСправа № 922/343/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Синтез", м.Борислав Львівської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрпромхім", м.Харків
про стягнення 122 831,28грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер-Синтез" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрпромхім" (надалі - відповідач) про стягнення 122831,28грн., з яких: 111664,80грн. боргу, 11166,48грн. штрафу.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати товару, отриманого за договором поставки №022 від 03.01.2017.

Ухвалою від 07.02.2022 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Зокрема, частиною 5 статті 252 ГПК України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

У даному випадку клопотань про розгляд справи з повідомленням учасників справи до суду не надходило.

Згідно з частиною 8 статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частиною 1 статті 251 ГПК України визначено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Оскільки копія ухвали про відкриття провадження у даній справі була отримана відповідачем 15.02.2022, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідач мав право подати відзив не пізніше 02.03.2022 (з урахуванням вихідних днів).

Суд враховує, що указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

В той же час, слід звернути увагу, що відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з пунктами 6, 7 частини 2 статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 статті 43 ГПК України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Між тим, частинами 1 та 2 статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням викладеного, відповідачу належало подати відзив на позов та відповідні документи на підтвердження своєї правової позиції у встановлений законодавством строк, а у випадку наявності поважних причин, які позбавляли його можливості вчинити відповідні дії, він вправі заявити відповідне клопотання про продовження чи поновлення пропущеного процесуального строку відповідно до статі 119 ГПК України.

Відповідні документи могли бути подані відповідачем як за допомогою поштового, так і електронного зв`язку.

Однак станом дату ухвалення рішення у даній справі позивач своїми процесуальними правами не скористався та відзиву на позов або відповідних заяв чи клопотань не подав.

Частиною 4 статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У зв`язку з цим, суд зазначає, що згідно з частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

03 січня 2017 року між позивачем, як продавцем, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки №022 (надалі - Договір), за умовами якого продавець зобов`язався постачати покупцеві товар, в асортименті, кількості та за ціною, що погоджуються сторонами в накладних, які є невід`ємною частиною цього договору, вільний від прав та претензій третіх осіб, а покупець зобов`язувався прийняти зазначений вище товар та оплатити його вартість.

Згідно з пунктом 1.2 Договору товар поставляється покупцю окремими партіями. Кожна партія товару визначається замовленням покупця, яке подається як в усній формі телефонним зв`язком, так і в письмовій формі факсимільним чи електронним повідомленням, у якому зазначається: найменування товару, кількість товару, асортимент тощо.

Відповідно до пункту 2.4 Договору приймання кожної партії товару за кількістю та якістю проводиться у відповідності з товарно-супровідними документами на партію згідно з інструкціями про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості та якості П-6, П-7.

За умовами пунктів 3.6, 3.7 Договору моментом переходу права власності на товар та ризику випадкового пошкодження або знищення товару від продавця до покупця є момент передачі товару від продавця до покупця (чи його представника) в пункті доставки та підписання покупцем видаткової (товарно-транспортної) накладної. Претензії по кількості та якості товару приймаються продавцем протягом 7 календарних днів з моменту поставки.

Загальна сума цього договору визначається по фактичній сумарній вартості товарних партій, вказаних у видаткових накладних і прийнятих покупцем в період терміну дії даного договору (пункт 4.1 Договору).

Пунктом 4.2 Договору сторони визначили, що розрахунки здійснюються безготівковим банківським переказом на умові 50% вартості продукту по факту отримання і решта 50% вартості товару протягом 15 календарних днів з дня його отримання.

Згідно з пунктом 7.1 Договору він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2017 року. У випадку якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору не заявить про його припинення, то Договір автоматично пролонгується на наступний рік та на тих же умовах.

В матеріалах справи відсутні заяви сторін про припинення дії Договору, а тому його слід вважати пролонгованим.

З наявних у справі доказів вбачається, що упродовж 2019 року, в межах даного Договору, позивачем було здійснено поставку товару відповідачу на загальну суму 188076,00грн., що підтверджується видатковими накладними: №1448 від 04.06.2019 на суму 100411,20грн. та №3262 від 03.12.2019 на суму 87664,80 грн.

Виходячи з умов пункту 4.2 Договору, відповідач повинен був оплатити отриманий товар не пізніше 15 календарних днів з дня отримання відповідної партії товару. Отже, товар, отриманий за накладною №1448 від 04.06.2019, мав бути оплачений не пізніше 19.06.2019, а товар, отриманий за накладною №3262 від 03.12.2019, мав бути оплачений не пізніше 18.12.2019.

Проте, відповідач свої договірні зобов`язання виконав не належним чином та оплатив отриманий товар лише частково - на загальну суму 76411,20грн., що підтверджується наданими позивачем банківськими виписками по поточному рахунку продавця за період з 16.07.2019 по 20.07.2020.

У зв`язку з цим, у відповідача за Договором утворилася заборгованість в загальному розмірі 111664,80грн. (61000,00грн. за товар, отриманий за накладною №1448 від 04.06.2019, та 50664,80грн. - за товар, отриманий за накладною №3262 від 03.12.2019).

Позивач направляв на адресу відповідача вимогу №975 від 15.11.2021 про сплату заборгованості за Договором, проте відповідач суму боргу не сплатив.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 111664,80грн. боргу та 11166,48грн. штрафу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, згідно з частиною 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач поставив відповідачу товар за Договором на загальну суму 111664,80грн., який мав бути оплачений останнім у повному обсязі не пізніше 15 календарних днів з дня отримання відповідної партії товару (пункт 4.2 Договору), а саме: не пізніше 19.06.2019 - за товар, отриманий за накладною №1448 від 04.06.2019, та не пізніше 18.12.2019 - за товар, отриманий за накладною №3262 від 03.12.2019. Однак відповідач з порушенням встановлених Договором строків здійснив лише часткове погашення заборгованості на загальну суму 76411,20грн., у зв`язку з чим у нього існує заборгованість в розмірі 111664,80грн. (61000,00грн. за товар, отриманий за накладною №1448 від 04.06.2019, та 50664,80грн. - за товар, отриманий за накладною №3262 від 03.12.2019).

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази повної оплати отриманого за Договором товару.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 111664,80грн. основного боргу законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Так, пунктом 5.4 Договору передбачено, що у випадку прострочення виконання грошового зобов`язання понад 180 календарних днів покупець зобов`язаний сплатити продавцю штраф в розмірі 10% від неоплаченої суми невиконаного грошового зобов`язання.

На підставі вищевказаних норм законодавства та умов Договору позивач здійснив нарахування відповідачу 11166,48грн. штрафу (6100,00грн. за прострочення оплати товару поставленого за накладною №1448 від 04.06.2019, а також 5066,48грн. за прострочення оплати товару поставленого за накладною №3262 від 03.12.2019).

Перевіривши розрахунки вищевказаних сум, суд визнав їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Укрпромхім" (61068, м.Харків, вул.Плеханівська, буд.85-А, код 31643113) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер-Синтез" (82300, Львівська область, м.Борислав, вул.Трускавецька, буд.125, код 25548331) 111664,80грн. боргу, 11166,48грн. штрафу, а також 2481,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "29" липня 2022 р.

Суддя М.В. Калантай