УХВАЛА

м. Київ

03.08.2022Справа № 910/17245/21

За заявоюСУДЖЕН ЛЛК (SUGEN LLC) та ФАРМАЦІЯ ЕНД АПДЖОН КОМПАНІ ЛЛК (PHARMACIA&UPJOHN COMPANY LLC)
проскасування заходів забезпечення
у справі№910/17245/21
За позовомМістрал Кепітал Менеджмент Лімітед (Mistral Capital Management Limited)
до 1) Міністерства економіки України 2) СУДЖЕН ЛЛК (SUGEN LLC) 3) ФАРМАЦІЯ ЕНД АПДЖОН КОМПАНІ ЛЛК (PHARMACIA&UPJOHN COMPANY LLC) 4) Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (УКРПАТЕНТ)

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідачів: - Компанія Pfizer Inc., USA

про визнання рішення недійсним та зобов`язання вчинити дії
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Болюбаш І.О. - представник за довіреністю;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідачів-2-3 та третьої особи: Войков А.П. - представник за довіреністю;

від відповідача-4: Козелецька Н.О. - представник за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/17245/21 за позовом Містрал Кепітал Менеджмент Лімітед до Міністерства економіки України, Суджен, ІНК, Фармація Енд Апджон Компані, Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (Укрпатент) про визнання рішення недійсним та зобов`язання вчинити дії.

15.11.2021 суд задовольнив заяву про вжиття заходів забезпечення позову, про що винесено відповідну ухвалу суду.

Оскільки, рішення у даній справі може суттєво вплинути на права та законні інтереси фармацевтичної компанії Pfizer Inc. та здійснення нею господарської діяльності, пов`язаної з виробництвом і реалізацією в Україні лікарського засобу "СУТЕНТ", з метою повного і всебічного вивчення обставин справи та задля забезпечення захисту законних прав та інтересів зазначеної Компанії, суд залучив її в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

28.07.2022 до суду від представника СУДЖЕН ЛЛК (SUGEN LLC) та ФАРМАЦІЯ ЕНД АПДЖОН КОМПАНІ ЛЛК (PHARMACIA&UPJOHN COMPANY LLC) надійшла заява про залучення вказаних суб`єктів господарювання до участі в справі в якості відповідачів 2 та 3.

Суд вказане клопотання задовольнив та замінив відповідачів-2,-3 правонаступниками.

Крім того, 28.07.2022 представник СУДЖЕН ЛЛК (SUGEN LLC) та ФАРМАЦІЯ ЕНД АПДЖОН КОМПАНІ ЛЛК (PHARMACIA&UPJOHN COMPANY LLC) звернувся до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих 15.11.2021 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/17245/21.

Безпосередньо в судовому засіданні 03.08.2022 представники сторін навели свої доводи щодо клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Дослідивши фактичні обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, заслухавши доводи представника відповідача, відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Мотивуючи заяву про скасування заходів забезпечення відповідачі -2,-3 вказують на таке:

- до компаній СУДЖЕН ЛЛС та ФАРМАЦІЯ ЕНД АПДЖОН КОМПАНІ ЛЛС як до універсальних правонаступників компаній СУДЖЕН, ІНК та ФАРМАЦІЯ ЕНД АПДЖОН КОМПАНІ перейшли всі права та обов`язки, в тому числі і майнові права інтелектуальної власності;

- скасування вжитих судом заходів забезпечення не ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду;

- не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за своїм змістом є тотожними задоволенню позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті, а судом в ухвалі від 15.11.2021 зупинено дію рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 28.03.2018, що за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, яке допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту у національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога до відповідача, щодо якої суд повинен винести рішення. Ця вимога повинна нести правовий характер, тобто бути урегульованою нормами матеріального права, а також бути підвідомчою суду. Матеріально правова вимога позивача повинна опиратися на підставу позову.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Цими обставинами можуть бути лише юридичні факти, тобто такі факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правових відносин. Це не є доказами по справі.

Як вбачається із заявленого позову, предметом є захист порушеного права інтелектуальної власності шляхом:

- визнання недійсним повністю рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 28.03.2018 про продовження строку дії патенту України № 73976 "ЗАМІЩЕНІ ПІРОЛОМ 2-ІНДОЛІНОНИ, ФАРМАЦЕВТИЧНА КОМПОЗИЦІЯ, СПОСІБ МОДУЛЯЦІЇ КАТАЛІТИЧНОЇ АКТИВНОСТІ ПРОТЕЇНКІНАЗИ ТА СПОСІБ ЛІКУВАННЯ АБО ПРОФІЛАКТИКИ ЗАХВОРЮВАННЯ, ПОВ`ЯЗАНОГО З ПРОТЕЇНКІНАЗОЮ";

- зобов`язання Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (Укрпатент) внести зміни до Державного реєстру України винаходів стосовно строку дії патенту України на винахід № 73976 "ЗАМІЩЕНІ ПІРОЛОМ 2-ІНДОЛІНОНИ, ФАРМАЦЕВТИЧНА КОМПОЗИЦІЯ, СПОСІБ МОДУЛЯЦІЇ КАТАЛІТИЧНОЇ АКТИВНОСТІ ПРОТЕЇНКІНАЗИ ТА СПОСІБ ЛІКУВАННЯ АБО ПРОФІЛАКТИКИ ЗАХВОРЮВАННЯ, ПОВ`ЯЗАНОГО З ПРОТЕЇНКІНАЗОЮ" та здійснити публікацію про це в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд виходив з того, що указані заходи є цілком співмірними та адекватними, спрямовані на захист невиправданого порушення прав та інтересів позивача.

Суд відзначає, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Такий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 02.09.2019 у справі №917/137/19.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, у цьому випадку має бути застосовано та досліджено таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При дослідженні питання співмірності застосованих заходів забезпечення позову судом в ухвалі від 15.11.2021 у справі № 910/17245/21 встановлено, що такі заходи забезпечення позову мають на меті запобігти невиправданому порушенню прав та інтересів позивача.

Крім того, суд не погоджується із тим, що ухвалою про забезпечення позову суд вжив заходи забезпечення, які фактично є тотожними позовним вимогам.

Важливою обставиною під час вжиття заходів забезпечення позову є пов`язаність відповідних дій та шкідливих результатів від їх вчинення з відповідним предметом позову та правами з метою захисту яких такий позов подано. У вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття таких заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову й предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд встановив, що відповідачами -2,-3 не наведено жодних доказів на підтвердження необхідності скасування вжитих судом заходів забезпечення позову, а всі мотиви і доводи, викладені у клопотанні зводяться до переоцінки обставин, які вже були досліджені та оцінені господарським судом при постановленні ухвали про забезпечення позову.

Поданими поясненнями компанії не спростували ризику ускладнення ефективного захисту порушених інтересів Містрал Кепітал Менеджмент Лімітед (Mistral Capital Management Limited), за захистом яких позивач звернувся, що відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України судом визнане підставою забезпечення позову, беручи до уваги розуміння в судовій практиці ефективності способу правового захисту, як можливості запобігти порушенню та присікти його суспільно небезпечні наслідки і відновити попереднє правове становище, яке існувало до нього, без потреби у новому судовому розгляді чи іншому провадженні.

Враховуючи наведені вище обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання представника СУДЖЕН ЛЛК (SUGEN LLC) та ФАРМАЦІЯ ЕНД АПДЖОН КОМПАНІ ЛЛК (PHARMACIA&UPJOHN COMPANY LLC) про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 у справі № 910/17245/21.

Відповідно до ч. 4 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Керуючись ст.ст. 145, 233, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви СУДЖЕН ЛЛК (SUGEN LLC) та ФАРМАЦІЯ ЕНД АПДЖОН КОМПАНІ ЛЛК (PHARMACIA&UPJOHN COMPANY LLC) про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 у справі № 910/17245/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 08.08.2022 року.

Суддя Ю.О. Підченко