ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2022 Справа№ 914/998/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Круглової Марини Валеріївни, м. Волочиськ, Хмельницька обл.,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийтеплиця», с. Станків, Львівська обл.,

про: стягнення 167 791,56 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

Хід розгляду справи.

Фізична особа-підприємець Круглова Марина Валеріївна звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийтеплиця» про стягнення 167 791,56 грн.

Ухвалою від 26.05.2022 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначив розгляд справи на 28.06.2022.

Ухвалою від 28.06.2022 суд відклав розгляд справи на 02.08.2022.

В судове засідання 02.08.2022 представники сторін не з`явились, представник позивача подав клопотання (Вх. № 16341/22), про розгляд справи без участі позивача , представник відповідача причин не явки не вказав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки сторони були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, однак не скористались своїм правом, та не з`явились в судове засідання, суд розглядає справу за наявними доказами у справі.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, порушив умови договору поставки товару № 19/12/20 від 19.12.2020 р., не здійснив оплату за отриману продукцію.

24.12.2020 на виконання умов договору позивач здійснив поставку товару відповідачу в кількості 127 тон на загальну суму 333 824,58, 00 грн, та доставив його на адресу покупця за окрему плату в розмірі 68384,00 грн., що підтверджується актом здачі- прийняття робіт №7 від 24 грудня 2020 р.

Відповідач здійснив часткову оплату за вже отриманий товар в розмірі 269208,58 грн згідно поставки від 24.12.2020 року, що підтверджується банківською випискою від 01.10.2021 р.

У зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 167 791,56 грн; з яких основний борг становить 133 000,00 грн, інфляційні втрати 29249,35 грн та 3 % річних у розмірі 5542,21 грн.

Правова позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Між фізичною особою-підприємцем Кругловою Мариною Валеріївною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стрийтеплиця» був укладений Договір поставки товару № 19/12/20 від 19.12.2020 р.

Згідно умов п. 1.1. Договору Продавець зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити вартість вугілля кам`яного на умовах, викладених в Договорі.

Відповідно до п. 3.1. Договору постачання Товару до місця призначення проводиться залізничним транспортом за рахунок Покупця, погоджене з Покупцем місце ст. Стрий Львівської залізниці.

Пунктами 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 Продавець зобов`язується після отримання письмової чи усної заявки від Покупця, наявності Товару на складі Постачальника здійснити поставку Товару. В строк не пізніше 10 банківських днів з моменту отримання письмової чи усної заявки від Покупця здійснити поставку Товару.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що Покупець здійснює розрахунок вартості поставленої продукції в повному обсязі по факту поставленого Товару протягом трьох банківських днів від дати отримання партії Товару.

У відповідності до п. 6.1. Договору, витрати на транспортування (залізничний тариф, організація перевезень вантажу, винагорода експедитора та інші витрати) відносяться до витрат Покупця Товару та оплачуються Покупцем Товару.

Розвантаження Товару й інші витрати, пов`язані з розвантаженням, проводяться за рахунок Покупця ( п.6.2. Договору).

24.12.2020 на виконання умов договору позивач здійснив поставку товару відповідачу в кількості 127 тон на загальну суму 333 824,58, 00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 8 від 24.12.2020 та доставив його (товар) на адресу покупця за окрему плату в розмірі 68384,00 грн., що підтверджується двосторонньо підписаним актом здачі- прийняття робіт № 7 від 24 грудня 2020 р.

Пунком 3.2.2 та 3.2.3 визначено, що покупець зобов`язаний прийняти поставлений продавцем товар та до закінчення терміну оплати, визначеного п. 5.3 здійснити розрахунок вартості поставленого товару в повному обсязі.

Відповідач здійснив лише часткову оплату 30.12.2020 48384,00 грн, 06.01.2021 20 000,00 грн, 16.02.2021-13824,58 грн, 17.02.2021 4000,00 грн, 19.02.2021 р.- 10000,00 грн, 24.02.2021 р. -15000,00 грн, 26.02.2021 р. -10000,00 грн, 03.03.2021 р. - 8000,00 грн, 04.03.2021 р. - 10000,00 грн, 05.03.2021 р. - 10000,00 грн, 22.03.2021 р. - 10000,00 грн, 23.03.2021 р. - 10000,00 грн, 16.04.2021 р. - 50000,00 грн, 22.04.2021 р. - 50000,00 грн, що підтверджується банківською випискою від 01.10.2021 р.

Таким чином, свої зобов`язання щодо поставки товару ФОП Круглова М.В. виконала в повному обсязі та належним чином. А відповідач порушив умови вищезгаданого договору і не здійснив оплату в повному обсязі за вже отриманий товар.

Відтак, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору відповідачем щодо оплати вартості поставленої продукції, ФОП Круглова М.В. звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості за поставлений та неоплачений товар у розмірі 167 791,56 грн заборгованості, з яких 133 000,00 грн основний борг, інфляційні втрати 29249,35 грн та 3 % річних у розмірі 5542,21 грн.

Оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 712 ЦПК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом між фізичною особою-підприємцем Кругловою Мариною Валеріївною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стрийтеплиця» було укладено Договір №19/12/20 від 19 грудня 2020 року, згідно умов якого продавець зобов`язувався поставити у власність покупця вугілля кам`яне, а покупець зобов`язався прийняти товар та своєчасно оплатити.

На виконання умов договору позивач 24.12.2020 передав у власність відповідача товар, що підтверджується долученою до справи копією видаткової накладної № 8 від 24.12.2020 в кількості 127 тон вугілля кам`яного ГЖП 0-100 на загальну суму 333 824,53 грн та здійснив його доставку на адресу покупця за окрему плату в розмірі 68384,00 грн., що підтверджується актом надання послуг №7 від 24 грудня 2020 р.

Розрахунок вартості поставленої продукції відповідач зобов`язаний був здійснити протягом трьох банківських днів від дати отримання партії Товару.

У відповідності до п. 6.1. Договору, витрати на транспортування (залізничний тариф, організація перевезень вантажу, винагорода експедитора та інші витрати) відносяться до витрат покупця товару та оплачуються покупцем товару.

Як встановлено судом, відповідач неналежно виконав взяті на себе договірні зобов`язання по оплаті отриманого від позивача товару та сплатив такий тільки частково в розмірі 269208,58 грн. Заборгованість на момент подання позову до суду складала 133000,00 грн.

За несвоєчасну та часткову оплату товару позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати в розмірі 29249,35 грн та 3 % річних у розмірі 5542,21 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до положень п.5.3. Договору, кінцевий строк виконання відповідачем грошового зобов`язання - 29.12.2020 р.

Щодо розрахунку стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за договором - суд перевіривши поданий позивачем розрахунок, зазначає, що такий здійснено вірно.

Відтак, вимога позивача в частині стягнення 3 % річних в розмірі 5542,21 грн та інфляційних втрат в розмірі 29 249,35 грн є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю у розмірі: 133000,00 грн сума основного боргу, 5542,21 грн 3% річних та 29 249,35 грн інфляційних втрат.

Судові витрати.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір, відповідно до ст.129 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Відтак до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 2516,87 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Стрийтеплиця» (82464, Львівська обл.,Стрийський р-н., с. Станків, вул. Січових Стрільців, буд. 79, ) на користь Фізичної особи-підприємця Круглової Марини Валеріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 167 791,56 грн заборгованості та судовий збір у розмірі 2516,87 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 04.08.2022.

Суддя Запотічняк О.Д.