УХВАЛА

м. Київ

29.07.2022Справа № 910/6410/22

Суддя Сівакова В.В., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця Величко Валерія Вікторовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Заваллівський графіт"

про стягнення 2.298.600,00 грн та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

22.07.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Величко Валерія Вікторовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Заваллівський графіт" про стягнення 2.298.600,00 грн, з яких 624.600,00 грн боргу з орендної плати, 1.674.000,00 грн неустойки за несвоєчасне повернення орендованого майна та зобов`язання повернути майно згідно договору оренди транспортних засобів від 07.09.2020.

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява має містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач в обгрунтування позовних вимог посилається на договір оренди транспортних засобів від 07.09.2020, проте до позовної заяви додано не повну його редакцію. Так, фактично до позовної заяви подано копії сторінок договору, що містять пункти з 1.1 до 5.1 договору та копію останньї сторінки договору з пунктом 8.12.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відповідачем частково здійснено оплату за оренду майна в розмірі 491.400,00 грн, проте не зазначає якими саме доказами це підтверджується та не наведено відповідні докази у переліку документів, що додаються до позовної заяви. Також позивачем не вказано, що докази здійснення частково оплати не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Суд відзначає, що у додатку, наведеному у позовній заяві, не вказано наступні фактично подані до позовної заяви документи: копія договору про надання правової допомоги від 14.07.2022, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧН № 000248 від 22.12.2017, копія ордеру серія СВ № 1032597 від 19.07.2022.

Згідно зі ст. 80 Господарського процесуального кодексу України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. При цьому слід звернути увагу, що у відповідності до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд з власної ініціативи не може збирати докази, що стосуються предмета спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

З наданого опису вкладення у цінний лист від 19.07.2022 вбачається, що відповідачу надіслано "Позовна заява про стягнення боргу, неустойки та зобов`язання повернути майно з додатками" без зазначення вичерпного переліку документів, які були направлені відповідачу позивачем, що позбавляє суд можливості перевірити факт дотримання заявником вимог ст. 172 ГПК України та достовірно встановити направлення відповідачу саме доданих до позовної заяви документів, а не іншої кореспонденції.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу у відповідності із ст.ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Фактично позивачем пред`явлено вимогу майнового характеру (про стягнення 2.298.600,00 грн) та вимогу немайнового характеру (про зобов`язання повернути майно), які мають бути оплачені судовим збором в загальному розмірі 36.960,00 грн (34.479,00 грн + 2.481,00 грн).

Проте, позивачем в якості доказів судового збору подано квитанцію про сплату судового збору лише в розмірі 34.479,00 грн.

Таким чином, позивачем судовий збір не доплачено в розмірі 2.481,00 грн.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивачем до позовної заяви додано копію квитанції про сплату судового збору в розмірі 34.479,00 грн неналенжної якості, з якої неможливо встановити ані її номеру ані дати оплати, що унеможливлює для суду здійснити перервірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання

- повної редакції договору оренди транспортних засобів від 07.09.2020;

- заяви із зазначенням доказів, які підтверджують сплату відповідачем орендної плати в розмірі 491.400,00 грн, надавши відповідні докази;

- доказів надіслання відповідачу копії позовної заяви та всіх доданих до неї документів із зазначеням назви документа, його номеру та дати;

- квитанції про сплату судового збору в розмірі 34.479,00 грн;

- доказів сплати судового збору в розмірі 2.481,00 грн.

Попередити позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набрала чинності 29.07.2022 та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Сівакова