ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" липня 2022 р. Cправа № 902/65/22

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Пшегорської О.Я.,

представників:

позивача - Загоруйко Т.В.,

відповідача - Бобко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036)

про стягнення 82 781,78 грн,

В С Т А Н О В И В :

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" про стягнення 82 781,78 грн.

Ухвалою суду від 26.01.2022 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/65/22 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.02.2022.

Під час підготовчого провадження учасники справи скористалися правом на подання заяв по суті спору: відповідачем подано відзив на позовну заяву (а.с. 53-71, т. 1) та заперечення на відповідь на відзив (а.с. 141-148, т. 1); позивачем - відповідь на відзив відповідача (а.с. 77-136, т. 1). При цьому підготовчі засідання неодноразово відкладалися, зокрема з огляду на неявку представників сторін, відповідні клопотання представників сторін та рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022 щодо роботи судів в умовах воєнного стану з метою забезпечення реалізації прав, наданих учасникам справи ГПК України.

Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію судового процесу та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.05.2022, про що постановлено відповідну ухвалу від 10.05.2022 у протокольній формі. При цьому протокольними ухвалами в межах розгляду справи по суті двічі оголошено перерву - до 16.06.2022 та 14.07.2022.

Разом з тим 14.07.2022 судове засідання у справі № 902/65/22 не відбулося, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у Вінницькій області та ракетним обстрілом м. Вінниця.

Так, ухвалою від 18.07.2022 судове засідання для розгляду справи №902/65/22 по суті призначено на 28.07.2022.

На визначену дату та час у судове засідання з`явилися усі учасники справи. Представник позивача заявлений позов підтримала у повному обсязі з підстав та обставин, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача щодо позову заперечила, посилаючись на викладене у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на безпідставне припинення відповідачем постачання Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області природного газу, що стало істотним порушенням укладеного між сторонами Договору про закупівлю природного газу від 14.07.2021 №41АВ217-6846-21/146/21 (Договір) та внаслідок чого Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області заявлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" 82 781,78 грн, з яких: 5 151,89 грн - пені та 77 629,89 грн - збитків.

Суть заперечень відповідача зводиться до того, що припинення газопостачання Пенсійному фонду Оператором ГРМ не відбувалось (як підстави нарахування відповідно до 6.33. Договору, на що посилається позивач при здійсненні розрахунку нібито завданих збитків) та в матеріалах справи відсутні докази протилежного. При цьому відповідач наголошує, що з 26.10.2021 позивач був виключений з Реєстру споживачів відповідача, що в свою чергу стало підставою для автоматичного включення обсягів газу, спожитих Пенсійним фондом до портфеля постачальника "останньої надії" відповідно до вимог постанови КМУ №1102 від 25.10.2021.

Відтак, постачання природного газу в період виключення Управління з реєстру споживачів Товариства на інформаційній платформі Оператора ГТС до моменту розірвання договору з ТОВ "Вінницягазбут" та укладання з новим постачальником автоматично відбувалось постачальником "останньої надії" АТ "НАК "Нафтогаз України" відповідно до вимог постанови КМУ №1102 від 25.10.2021.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження реальності понесених останнім збитків та не доведено втрат, спричинених виключенням відповідачем Пенсійного фонду з Реєстру споживачів постачальника. При цьому за твердженням відповідача, позивачем не доведено наявності складу цивільного правопорушення, а в діях Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" відсутня вина у заподіянні збитків.

Також відповідач заперечує обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку пені.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

14.07.2021 між Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Споживач, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" (Постачальник, відповідач) укладено Договір про закупівлю природного газу №41АВ217-6846-21/146/21 (Договір), відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити (передати у власність) Споживачу природний газ (за кодом ДК 021:2015-09120000-6-Газове паливо) (далі - газ, товар) належної якості та кількості у порядку передбаченому Договором, а Споживач зобов`язується прийняти і оплатити газ в розмірах, строки та порядку, визначених Договором.

Пунктом 1.3. Договору сторони погодили строк постачання газу: з початком опалювального сезону по 23:59 31.12.2021 року.

Постачання та споживання підтверджених обсягів газу протягом місяця здійснюється, як правило, в рівномірному режимі, виходячи із середньодобової норми (далі - добова норма), яка визначається шляхом ділення місячною підтвердженого обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця, або згідно узгодженого сторонами графіку у випадку, якщо споживання здійснюється протягом місяця нерівномірно (п. 2.9. Договору).

За умовами п. 3.2. Договору ціна природного газу (ціпа за одиницю - 1000 м3) становить 11 900,00 грн (Одинадцять тисяч дев`ятсот гривень нуль копійок), з ПДВ (20%), та включає в себе наступні складові:

- нерегульована частина (ціна природного газу як товару) - 9 780,09 грн (Дев`ять тисяч сімсот вісімдесят гривень дев`ять копійок), без ПДВ;

- регульована частина (тариф на послуги транспортування природного газу (вартість розподіленої (замовленої) потужності) - 136,58 грн (Сто тридцять шість гривень п`ятдесят вісім копійок), без ПДВ, який встановлено постановою НКРЕКП від 24.12.2019 року №3013;

- ПДВ (20%) 1 983,33 грн (Одна тисяча дев`ятсот вісімдесят три гривні тридцять три копійки).

Зміна ціни природного газу та/або ціни договору допускається лише з згодою Сторін, в порядку, визначеному цим Договором і лише у випадках, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі''. Одностороння зміна ціни природного газу Постачальником та/або відмова від постачання природного газу за ціною, визначеною у пункті 3.2 Договору, не допускається та вважається порушенням умов цього Договору (п. 3.5. Договору).

Згідно із п.п. 5.2.9. п. 5.2. Договору у випадку обґрунтованої відмови (недомовленості між Сторонами) щодо пропозиції збільшення ціни за одиницю товару Постачальник не має права в односторонньому порядку виключати Споживача із Форми №9 "Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включені до Реєстру споживачів жодного постачальника/постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС/постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання".

Підпунктом 6.3.1. п. 6.3. Договору сторони узгодили, що у випадку порушень строків поставки газу Постачальник сплачує Споживачу пеню у розмірі 0.1 % вартості непоставленого газу за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Відшкодування збитків Постачальником Споживачу здійснюється, зокрема:

- у разі якщо постачання газу Споживачу було припинено Оператором ГРМ на виконання неправомірного доручення Постачальника про припинення постачання газу Споживачу, Постачальник відшкодовує Споживачу вартість або об`єм недовідпущеного природного газу, який обчислюється, виходячи з підтвердженого обсягу природного газу на відповідний період з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання, та вартість робіт з припинення і повторного відновлення подачі газу після його безпідставного припинення. Крім того, якщо внаслідок цього Споживачу або його майну завдано шкоди, Постачальник відшкодовує її в повному обсязі;

- у разі якщо постачальник не забезпечив своєчасне включення Споживача до власного Реєстру споживачів у погодженому зі Споживачем періоді постачання (за умови, що Споживачем не порушувалися зобов`язання за Договором), що призвело до припинення розподілу природного газу Оператором ГРМ, Споживач має право вимагати від Постачальника відшкодування вартості або об`єму недовідпущеного природного газу, який обчислюється виходячи з підтвердженого обсягу природного газу, визначеного Договором на відповідний період, з урахуванням періоду припинення газопостачання та вартості робіт з припинення і повторного відновлення подачі природного газу після його безпідставного припинення (п.п. 6.3.3. п. 6.3. Договору).

Відповідно до п. 8.5. Договору з метою забезпечення безперебійного постачання природного газу Постачальник поставляє природний газ Споживачу до останнього дня терміну дії, а договір постачання природного газу, укладений з новим постачальником, набирає чинності наступного дня після розірвання (призупинення) договору з діючим постачальником, але за умови, що у Споживача не буде простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником.

Згідно із п. 8.7. Договору фактичне постачання природного газу новим постачальником може починатись виключно з газової доби, з якої Споживач включений до Реєстру споживачів нового постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у порядку, визначеному Кодексом ГТС.

За змістом листа АТ "Вінницягаз" №210-Сл-11657-1021 від 12.10.2021 (а.с. 28, т.1), походження якого відповідачем не заперечується, АТ "Вінницягаз" повідомило Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, що з 08.10.2021 на інформаційній платформі ТОВ "Оператор ГТС України" "Пенсійний фонд України ГУ Пенсійного фонду у Вінницькій області" (ЕІС-код 56ХS000D8YB7000) не включено до Реєстру споживачів жодного постачальника.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" скеровано позивачу лист за № 217-СЛ-6450-1021 від 21.10.2021 із пропозицією укласти додаткову угоду на збільшення ціни Договору, мотивоване коливанням ціни в сторону збільшення на 67,11% (а.с. 133, т.1). При цьому на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов ряд повідомлень про припинення (обмеження) газопостачання від 22.10.2021 року №ВІ00002224, №ВІ00002225, №ВІ00002226, №ВІ00002228, №ВІ00002229 (за об`єктами у м. Іллінці, м. Гайсин, м. Хмільник, смт Тростянець, м. Немирів) та від 23.10.2021 №ВІ00002231 (за об`єктом у м. Жмеринка) (а.с. 115-120, т.1), у зв`язку з відсутністю в реєстрі споживачів жодного постачальника. Припинення газопостачання визначено з 26.10.2021.

Листом від 28.10.2021 вих. №217007.2-Сл-6688-1021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" повідомило позивача про виключення Управління з реєстру споживачів Товариства на інформаційній платформі Оператора ГТС. Запропоновано в подальшому здійснити пошук іншого постачальника природного газу або скористатися можливістю оформити свої відносини з постачальником "останньої надії". При цьому відповідач повідомив про неможливість постачати природній газ за вказаною у Договорі ціною та про ініціювання його розірвання з 31.10.2021 із наданням позивачу примірників відповідної додаткової угоди для підпису.

Позивач стверджує про фактичне припинення відповідачем газопостачання до об`єктів Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області посилаючись на відповідні акти відсутності газопостачання, датовані 28.10.2021 (а.с. 101-102, 104-114, т. 1) та на Акт №966 припинення газопостачання до об`єкту позивача у м. Іллінці від 26.10.2021 (а.с. 103, т.1).

Спір у справі виник щодо порушення відповідачем умов Договору та протиправного виключення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з Реєстру споживачів, газопостачання яким здійснюється Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут", що мало наслідком припинення газопостачання за об`єктами позивача та нарахування штрафних санкцій відповідачу згідно з умовами Договору.

Окремо слід зазначити, що позивач звертався до відповідача із претензією (вих. № 0200-0803-8/79125 від 02.12.2021) про сплату пені та відшкодування збитків на загальну суму 82 781,78 грн (а.с. 12-22, т.1), у відповідь на яку повідомлено (лист вих. №217007.2-СК-430122 від 05.01.2022), що ситуація на ринку природного газу склалася з незалежних від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут обставин, врегулювання яких, в свою чергу, взяла на себе держава прийняттям постанови №1102 від 25.10.2021 (а.с. 42-43, т.1).

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Правила постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, розроблені на виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу споживачу є, зокрема:

- наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;

- наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;

- наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;

- наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача;

- відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Правил постачання природного газу постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Усі умови поставки природного газу за договором мають бути справедливими та добре відомими заздалегідь. У будь-якому випадку вся відповідна інформація має бути надана споживачеві до укладення договору (абзац 2 пункту 5 розділу ІІ Правил постачання природного газу).

Пунктом 9 розділу ІІ Правил постачання природного газу передбачено, що постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу.

Відповідно до пункту 19 розділу ІІ Правил постачання природного газу постачальник зобов`язаний: забезпечувати постачання природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором на постачання природного газу, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору природного газу та розрахунків за нього.

Згідно із пунктом 21 розділу 2 Правил постачання природного газу, споживач має право: на отримання природного газу в обсягах, визначених договором постачання природного газу, за умови дотримання його умов.

Відповідно до статті 638 ЦПК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Як слідує з матеріалів справи, спірні правовідносини між сторонами виникли внаслідок відмови Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" здійснювати газопостачання за визначеною договірної ціною в межах діючого Договору про закупівлю природного газу від 14.07.2021 №41АВ217-6846-21/146/21.

Так, у вказаному Договорі передбачено плановий обсяг постачання газу - 34763,47м3 (п. 1.2 Договору) і строком дії в частині постачання по 31 грудня 2021 року (п.11.1. Договору).

У позовній заяві Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зазначає, що ще до початку фактичного виконання умов Договору Постачальник листом від 05.08.2021 № 217-CЛ-4344-0121 запропонував розірвати Договір про закупівлю природного газу шляхом укладення додаткової угоди за згодою сторін у відповідності до ст. 652 Цивільного кодексу України. При цьому керуючись п.12.11 Договору позивач як Споживач повернув проект додаткової угоди про розірвання Договору та засвідчив свою готовність до виконання зобов`язань згідно умов укладеного Договору.

Відповідно до пункту 3 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 (Правила) договір постачання природного газу укладається на весь очікуваний обсяг споживання природного газу в розрахунковому періоді, необхідний споживачу.

Згідно з положеннями пункту 18 розділу II Правил Постачальник має право укласти договір постачання природного газу з будь-яким споживачем та за відсутності простроченої заборгованості споживача за природний газ перед діючим постачальником поставити природний газ споживачу в періоді, наступному після періоду постачання природного газу діючим постачальником.

Таким чином, в одному розрахунковому періоді (газовому місяці) постачання природного газу споживачу може здійснювати лише один постачальник природного газу.

Відповідно до пункту 5 розділу II Правил постачання природного газу договір постачання природного газу повинен містити такі умови, що є істотними та обов`язковими для цього виду договору, зокрема:

- предмет договору, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ в необхідних для нього об`ємах;

- річні, місячні та/або добові обсяги природного газу, у тому числі в розрізі точок комерційного обліку (за необхідності), та/або допустиме їх відхилення;

- строк дії договору та умови і порядок його продовження, припинення чи розірвання, у тому числі інформація щодо можливості його одностороннього розірвання.

Відповідно до пунктів 9 та 19 розділу II Правил постачання природного газу постачальник зобов`язаний забезпечувати споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу на умовах, визначених договором на постачання природного газу.

Як слідує з матеріалів справи сторони не дійшли згоди про зміну ціни Договору чи його розірвання до початку опалювального сезону. При цьому, як вказує позивач та не заперечується відповідачем, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом №0200-0803-8/69710 від 01.11.2021 керуючись п. 5.3.8. Договору розірвало Договір з Постачальником в односторонньому порядку з 12.11.2021.

Разом з тим такому розірванню передував факт виключення відповідачем в односторонньому порядку Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з Реєстру споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" на інформаційній платформі Оператора ГТС. Така обставина підтверджується як листом відповідача від 28.10.2021 вих. №217007.2-Сл-6688-1021 (а.с. 130-132, т. 1), так і змістом повідомлень АТ "Вінницягаз" про відсутність позивача у Реєстрі споживачів жодного постачальника (а.с. 28, т.1) та про припинення (обмеження) газопостачання (а.с. 115-120, т.1).

Відповідач, в свою чергу, пояснює, що постачання природного газу в період виключення Управління з реєстру споживачів Товариства на інформаційній платформі Оператора ГТС до моменту розірвання договору з ТОВ "Вінницягаззбут" та укладання з новим постачальником автоматично відбувалось постачальником "останньої надії" АТ "НАК "Нафтогаз України" відповідно до вимог постанови КМУ №1102 від 25.10.2021.

Так, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 25.10.2021 р. № 1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 809 і від 9 грудня 2020 р. № 1236", яка, зокрема, зобов`язує Оператора ГТС забезпечити автоматичне включення до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Суд акцентує увагу, що за умовами п.п. 5.2.9. п. 5.2. укладеного між сторонами Договору у випадку обґрунтованої відмови (недомовленості між Сторонами) щодо пропозиції збільшення ціни за одиницю товару Постачальник не має права в односторонньому порядку виключати Споживача із Форми №9 "Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включені до Реєстру споживачів жодного постачальника/постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС/постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання".

Таким чином, виключення позивача з Реєстру споживачів відповідача відбулося всупереч умовам Договору.

Окремо слід зазначити, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" за умови недосягнення згоди між сторонами щодо внесення змін до істотних умов Договору (щодо ціни) чи щодо дострокового розірвання такого Договору не зверталося до суду про вирішення відповідного спору, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.

За таких обставин безпідставним було переведення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на постачальника "останньої надії" відповідно до вимог постанови КМУ №1102 від 25.10.2021 за умови діючого між позивачем та відповідачем Договору.

Підпунктом 6.3.1. п. 6.3. Договору сторони узгодили, що у випадку порушень строків поставки газу Постачальник сплачує Споживачу пеню у розмірі 0.1 % вартості непоставленого газу за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Згідно із п.п 6.3.3. п. 6.3. Договору відшкодування збитків Постачальником Споживачу здійснюється, зокрема:

- у разі якщо постачання газу Споживачу було припинено Оператором ГРМ на виконання неправомірного доручення Постачальника про припинення постачання газу Споживачу, Постачальник відшкодовує Споживачу вартість або об`єм недовідпущеного природного газу, який обчислюється, виходячи з підтвердженого обсягу природного газу на відповідний період з урахуванням періоду безпідставного припинення газопостачання, та вартість робіт з припинення і повторного відновлення подачі газу після його безпідставного припинення. Крім того, якщо внаслідок цього Споживачу або його майну завдано шкоди, Постачальник відшкодовує її в повному обсязі;

- у разі якщо постачальник не забезпечив своєчасне включення Споживача до власного Реєстру споживачів у погодженому зі Споживачем періоді постачання (за умови, що Споживачем не порушувалися зобов`язання за Договором), що призвело до припинення розподілу природного газу Оператором ГРМ, Споживач має право вимагати від Постачальника відшкодування вартості або об`єму недовідпущеного природного газу, який обчислюється виходячи з підтвердженого обсягу природного газу, визначеного Договором на відповідний період, з урахуванням періоду припинення газопостачання та вартості робіт з припинення і повторного відновлення подачі природного газу після його безпідставного припинення.

Безпосередньо порядок майнової відповідальності у випадку спричинення збитків у сфері господарювання встановлений положеннями статей 224, 225 та 226 ГК України.

Зокрема, відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено (частина 1); під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (частина 2).

За змістом статті 225 того ж Кодексу до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються серед іншого: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Водночас, статтею 226 названого Кодексу визначні умови і порядок відшкодування збитків. Так, учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Таким чином, додаткові необґрунтовані витрати, сплачені стороною за наслідками господарської діяльності іншій стороні, можуть складати збитки, які винна сторона повинна відшкодувати.

У пункті 5.16. постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2019 у справі № 920/85/18 надано правовий висновок щодо застосування вказаних правових норм, вказано, що:

- для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вини,

- відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань,

- для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків, позивач повинен довести наявність у нього збитків, протиправних дій відповідача та причинного зв`язку між збитками позивача та діями відповідача,

- вимога про відшкодування збитків може пред`являтися виключно у разі, якщо збитки є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила.

Слід зазначити, що обов`язок відшкодування збитків згідно із п.п 6.3.3. п. 6.3. Договору перебуває у прямій залежності до вини відповідача як Постачальника, у разі якщо постачання газу Споживачу було припинено Оператором ГРМ на виконання неправомірного доручення Постачальника.

У даному випадку наявні усі чотири складові, необхідні для встановлення наявності збитків, а саме: 1) порушення відповідачем своїх обов`язків перед позивачем щодо здійснення газопостачання до об`єктів позивача у визначених Договором об`ємах та ціною; 2) наявності збитків, завданих відповідачем - переведення позивача на постачальника "останньої надії" за збільшеним тарифом в порівнянні з визначеною Договором ціною - 11,9 грн за м3; 3) причинного зв`язку між діями відповідача та негативними наслідками, які виявились результатом таких дій - саме відповідачем в односторонньому порядку вчинено дії на виключення позивача з Реєстру споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" як Постачальника, а тому внаслідок дій відповідача позивач зазнав збитків; 4) вини відповідача у настанні негативних наслідків, яка проявилася у неправомірному дорученні Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" як Постачальника про припинення газопостачання до об`єктів Споживача. При цьому вина Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" презюмується, позаяк останнім не доведено протилежного. Наявність повідомлень про відключення від газопостачання шести об`єктів позивача є наслідком саме діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут", зокрема щодо протиправного (поза умовами Договору) виключення з Реєстру споживачів такого Постачальника.

Окрім того, державне регулювання за постановою КМУ №1102 від 25.10.2021, на яке акцентує увагу відповідач в контексті відсутності вини останнього у заподіянні збитків не виключає обов`язку Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" дотримуватися умов укладеного Договору, зокрема щодо відсутності права Постачальника в односторонньому порядку виключати споживача із Реєстру споживачів, закріплених за таким Постачальником.

Щодо заперечень відповідача факту припинення газопостачання Оператором ГРМ, то такі обставини спростовуються наявними у матеріалах справи актами фіксації відсутності газопостачання. При цьому заперечення відповідача щодо форми таких актів носить суто формальний характер.

Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 904/1103/20 від 01.12.2020: "17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 № 132-IX, яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України і змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Згідно із статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У розумінні положень наведеної норми на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей".… Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до статті 89 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У пунктах 1 - 3 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS")."

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, враховуючи факт виключення відповідачем позивача з Реєстру споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" як Постачальника до початку опалювального сезону, наявність повідомлень АТ "Вінницягаз" про припинення газопостачання за об`єктами відповідача, а також ряд складених зі сторони позивача Актів про відсутність газопостачання за вірогідністю доказів є доведеним. При цьому доведення протилежних обставин в силу приписів ч. 1 ст. 74 ГПК України підлягає доказуванню відповідачем, однак жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували відключення об`єктів Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області останнім не надано.

Також слід зазначити, що наявність повідомлень АТ "Вінницягаз" про припинення газопостачання за шести об`єктами відповідача, не спростовує відсутності газопостачання до решти об`єктів за Договором після початку опалювального сезону, враховуючи, що позивач взагалі був виключений з Реєстру споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" як Постачальника до початку опалювального сезону.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені та збитків в силу умов Договору, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість з урахуванням пункту 2.9 Договору за обсягами, розрахованими рівномірно виходячи із середньодобової норми, яка визначається шляхом ділення місячного підтвердженого обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця. При цьому факт відібрання газу підтверджується Актом приймання-передачі природного газу від 31.10.2021 №ЗВ181021360 лише на суму 4 561,51 грн та відомістю фактичної витрати за жовтень 2021 року (а.с. 124,-125, т. 1). У свою чергу періоди обрахунку збитків та пені вірно починаються із дат початку опалювального сезону за відповідними об`єктами згідно із рішеннями органів місцевого самоврядування (а.с.85-100, т .1)

Слід зазначити, що відповідач, заперечуючи щодо здійсненого позивачем розрахунку заявлених складових заборгованості, власного контррозрахунку такої заборгованості не надав.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, на підставі усього вище викладеного, з урахуванням положень ст. 79 ГПК України, суд приходить до переконання про більшу вірогідність наданих позивачем доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, аніж заперечень відповідача, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову у повному обсязі, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача в сумі 2 481 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз Збут" (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036; ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036; ) 77 629,89 грн - збитків; 5 151,89 грн - пені та 2 481 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ; відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1

Повне рішення складено 08 серпня 2022 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036;

3 - відповідачу - вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, 21036.