ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2022 року

м. Київ

cправа № 914/3296/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б., Малашенкової Т.М.,

розглянув у письмовому провадженні без виклику сторін

касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»

на рішення господарського суду Львівської області від 16.11.2021 та

постанову Західного апеляційного господарського суду від 31.03.2022

за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»

до фізичної особи-підприємця Атаманюка Любомира Зіновійовича

про стягнення 348 058,76 грн вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

До господарського суду Львівської області звернулось акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (далі - АТ «Львівгаз», позивач) з позовом до фізичної особи-підприємця Атаманюка Любомира Зіновійовича (далі - ФОП Атаманюк Л.З., відповідач) про стягнення 344 136, 56 грн вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та понесених позивачем витрат на проведення експертного трасологічного дослідження лічильника газу Metrix G4 зав. № 067780 в розмірі 3 922, 56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем порушено умови договору розподілу природного газу, а саме допущено несанкціонований відбір природного газу, що встановлено перевіркою лічильника газу та складено акт про порушення від 01.10.2019. На цій підставі позивачем проведено донарахування вартості необлікованого природнього газу на 344 136, 20 грн.

Обґрунтовуючи позовну вимогу про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу позивач посилається на висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Радкевича Дмитра Анатолійовича за результатами проведеного експертного дослідження лічильника газу METRIX G4 зав. №067780 від 26.03.2020 №6693.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Рішенням господарського суду Львівської області від 16.11.2021 (суддя Козак І.Б.) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 31.03.2022 (колегія суддів у складі: Орищин Г.В., Галушко Н.А., Желік М.Б.) рішення господарського суду Львівської області залишено без змін.

Стислий виклад вимог касаційної скарги

АТ «Львівгаз» посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати судові акти попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України, з обґрунтуванням того, в чому полягає порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції після апеляційного перегляду справи апеляційною інстанцією, з урахуванням вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, пунктів 1, 2 частини другої статті 287 та підпунктів "а", "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Доводи інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу відповідач доводи касаційної скарги не визнає і погоджується із висновками суду попередніх інстанцій; а також просить судові рішення попередніх інстанцій залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, таке.

Між сторонами укладено типовий договір розподілу природного газу на основі заяви-приєднання від 01.01.2016 №09427Х5V1JAP016. Відповідно до пункту 1.1 договору цей типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу Споживача (відповідач у справі) до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ (відповідач у справі) обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови договору є обов`язковими для сторін .

01.10.2019 працівниками позивача складено акт про порушення №005602 про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ лічильника газу №067780, 1994 р.в., Метрікс G4, а саме: потертості біля кришки облікового механізму з правої сторони знизу, пломба встановлена на кришці облікового механізму викликає підозру. Лічильник знято на експертизу.

01.10.2019 складено протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу. Даний протокол підписано Споживачем ФОП Атаманюк Л.З.

Комісією представників позивача складено акт експертизи ЗВТ та/або пломби від 03.10.2019 №923, в якому, зокрема зазначено «наявність сторонніх предметів всередині на корпусі ЗВТ пошкоджено фарбове покриття біля облікового механізму з правої нижньої сторони, подряпини на захисному вкладишу облікового механізму, пошкоджене захисне покриття під кришкою облікового механізму». Даний акт підписано Споживачем із зауваженням (з висновком комісії не погоджуюсь, тому що пошкодження фарбового покриття не є втручанням в роботу ЗВТ).

Позивачем надано виготовлений на його замовлення висновок експерта від 26.03.2020 №6693 за результатами проведення експертного трасологічного дослідження лічильника газу МETRIX G4 зав. №№067780, згідно з якими:

1) на тильній стороні захисного вкладиша відлікового механізму та на корпусі під кришкою лічильного механізму лічильника газу МЕТRІХ G4 зав.№067780 присутні сліди багаторазової дії твердого предмета у вигляді подряпин матеріалу, переважна кількість яких орієнтована від місця сколів фарбового покриття на корпусі (біля нижнього правого краю кришки) в напрямку розміщення валу магнітної муфти;

2) вказані сліди на захисному вкладиші та на корпусі під кришкою лічильного механізму були утворені в результаті введення твердого предмету у зазор між корпусом та кришкою відлікового механізму та просування його в технологічно передбачений зазор між корпусом та захисним пластмасовим вкладишем в напрямку валу магнітної муфти;

3) під час вказаного вище способу введення твердого предмета всередину відлікового механізму лічильника газу №067780, Метрікс G4 був здійснений вплив на зубчасте колесо, конструктивно закріплене на валу магнітної муфти, про що свідчать виявлені на ньому сліди. Вплив твердим предметом на вказане зубчасте колесо, у випадку попадання в зону зачеплення, міг блокувати передачу обертового моменту від валу магнітної муфти до осі цифрових дисків відлікового механізму, що з технічної точки зору, може впливати на метрологічні характеристики даного засобу обліку. Визначення метрологічних характеристик лічильника газу виходить за межі компетенції експерта-трасолога.

29.10.2019 комісією з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС, в присутності Споживача ФОП Атаманюка Л.З. прийнято рішення, оформлене протоколом № 15/10, яким комісія вирішила задовольнити повністю акт про порушення від 01.10.2019 року № 005692.

29.10.2019 позивачем складено акт-розрахунок суми донарахованого об`єму природного газу в розмірі 344136,20 грн (за період 01.10.2018-01.10.2019).

Супровідним листом від 18.05.2020 позивачем надіслано відповідачу рахунок на оплату від 12.05.2020 №60063509 на суму 344 136,20 грн., акт-розрахунок від 29.10.2019 та повідомлення про припинення газопостачання.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Львівської області від 16.03.2021 задоволено клопотання ФОП Атаманюка Л.З. від 21.01.2021 про призначення судової експертизи; призначено у справі № 914/3296/20 судову експертизу; проведення експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України; попереджено судового експерта (судових експертів) про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову (без поважних причин) від виконання покладених обов`язків.

Перед експертом було поставлено наступні запитання:

1) за умови наявності захисного скла, пломбувального матеріалу чи присутні сліди механічного пошкодження на захисному вкладиші облікового механізму та захисному покритті під кришкою лічильного механізму лічильника газу МЕТRІХ G4 зав.№067780? Якщо так, то який механізм їх утворення?;

2) за умови наявності захисного скла, пломбувального матеріалу у який спосіб здійснено пошкодження на захисному вкладиші та захисному покритті під кришкою лічильного механізму лічильника газу МЕТRІХ G4 зав.№067780?;

3) за умови наявності захисного скла, пломбувального матеріалу чи можливий вплив сторонніх предметів на магнітну муфту, яка знаходиться під кришкою лічильного механізму лічильника газу МЕТRІХ G4 зав.№067780? Якщо так, то чи впливає це на достовірність обліку природного газу?;

4) Чи призвело несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу МЕТRІХ G4 зав.№067780 до викривлення даних обліку природного газу?.

Згідно із висновком судового експерта від 28.07.2021 №1791, складеного за результатами проведення комісійної судової трасологічної експертизи у господарській справі №914/3296/20, експертами встановлено:

1 - на захисному вкладиші та захисному покритті під кришкою лічильного механізму лічильника газу МЕТRІХ 04 зав.№067780 наявні механічні пошкодження (потертості та подряпини), утворені в результаті дії стороннього твердого предмета. Наявність даних слідів є фактом об`єктивної реальності і не залежить від наявності та стану «захисного скла», «пломбувального матеріалу», тому питання №1 у викладеній редакції позбавлене технічного змісту;

2 - пошкодження (потертості та подряпини) на захисному вкладиші та захисному покритті під кришкою лічильного механізму лічильника газу МЕТКІХ 04 зав.№067780, при умові наявності «захисного скла, пломбувального матеріалу», могли бути утворені внаслідок дії стороннім твердим предметом ззовні, який вводився у зазор між корпусом та кришкою відлікового механізму, просувався в технологічно передбачений зазор між корпусом та захисним пластмасовим вкладишем до контакту з зубчастим колесом, конструктивно розміщеним на валу магнітної муфти. Частина з вищезазначених пошкоджень корпуса була утворена до встановлення контрольної стрічки з номером « 0899262»;

3 - при умові наявності «захисного скла, пломбувального матеріалу» та при вказаному вище механізмі утворення слідів під кришкою лічильного механізму лічильника газу МЕТКІХ 04 зав.№067780, можливий вплив на зубчасте колесо, конструктивно розміщене на валу магнітної муфти. В такому випадку, при попаданні твердого предмету у зону зачеплення даного зубчастого колеса з проміжним зубчастим колесом, можливе блокування передачі обертового моменту від валу магнітної муфти до осі цифрових дисків відлікового механізму, що з технічної точки зору, може впливати на метрологічні характеристики даного засобу обліку;

4 - встановити, чи призвело втручання в роботу лічильника газу МЕТКІХ 04 зав.№067780 до викривлення даних обліку природного газу (тобто до різниці між фактичним та облікованим об`ємами газу) не видається можливим, оскільки виходить за межі компетенції експерта-трасолога.

Касаційне провадження

У зв`язку з перебуванням судді Булгакової І.В. у відпустці склад судової колегії Касаційного господарського суду змінився, що підтверджується Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2022, який наявний в матеріалах справи.

Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Імперативними приписами частини другої статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи та висновків попередніх судових інстанцій

Предметом спору у цій справі є вимога АТ «Львівгаз» про стягнення з відповідача 344 136,56 грн вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх судових інстанцій, вказали про те, що:

- позивачем не доведено підстав для стягнення з відповідача вартості необлікованого об`єму природного газу;

- в акті експертизи ЗТВ та/або пломби від 03.10.2019 №923 не зазначено, що виявлено втручання в роботу ЗТВ;

- поданий позивачем доказ (висновок експерта від 26.03.2020 №6693) є недопустимим доказом, оскільки в ньому відсутнє зазначення про попередження (обізнаність експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок);

- висновки експерта від 26.03.2020 №6663 та від 28.07.2021 №1791 готувалися одним і тим самим експертом (Д.А. Радкевичем), що є порушенням вимог статті 35-38 ГПК України.

Суд касаційної інстанції вважає висновки судів попередніх інстанцій передчасними, з огляду на таке.

Взаємовідносини між оператором газорозподільної системи та непобутовими споживачами природного газу регулюються Законом України від 09.04. 2015 №329-VIII «Про ринок природного газу», Законом України від 05.06.2014 №1314-VII «Про метрологію та метрологічну діяльність», Кодексом ГРС, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕП, Регулятор) від 30.09.2015 №2494 та іншими нормативно-правовими актами в сфері газопостачання.

Відповідно до положень статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Згідно з частиною першою та другою статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку природного газу, зокрема є: несанкціонований відбір природного газу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.10.2019 працівниками позивача складено Акт про порушення №005602 про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ лічильника газу №067780, 1994 р.в., Метрікс G4, а саме: потертості біля кришки облікового механізму з правої сторони знизу, пломба встановлена на кришці облікового механізму викликає підозру. Лічильник знято на експертизу.

01.10.2019 складено Протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломбу на експертизу (з підписом споживача/відповідача у справі).

03.10.2019 комісією представників позивача складено Акт №923 про виявлення втручання в роботу ЗВТ та зазначено про такі порушення: на корпусі ЗВТ пошкоджено фарбове покриття біля облікового механізму з правої нижньої сторони, подряпини на захисному вкладиші облікового механізму, пошкоджене захисне покриття під кришкою облікового механізму. Висновки рішення суду першої інстанції про те, що в акті експертизи ЗВТ та/або пломби №923 не зазначено, що виявлено втручання в роботу ЗВТ не узгоджується з встановленою обставиною та самим актом №923, який наявний в матеріалах справи.

Для встановлення факту втручання відповідача у роботу лічильника позивач замовив експертизу у Львівському науково-дослідному інституті судових експертиз МЮУ та надав Висновок експерта за результатами проведення експертного трасологічного дослідження лічильника газу №067780, Метрікс G4, в якому експерт зробив такі висновки:

1) На тильній стороні захисного вкладиша відлікового механізму та на корпусі під кришкою лічильного механізму лічильника газу МЕТRІХ G4 зав.№067780 присутні сліди багаторазової дії твердого предмета у вигляді подряпин матеріалу, переважна кількість яких орієнтована від місця сколів фарбового покриття на корпусі (біля нижнього правого краю кришки) в напрямку розміщення валу магнітної муфти.

2) Вказані сліди на захисному вкладиші та на корпусі під кришкою лічильного механізму були утворені в результаті введення твердого предмету у зазор між корпусом та кришкою відлікового механізму та просування його в технологічно передбачений зазор між корпусом та захисним пластмасовим вкладишем в напрямку валу магнітної муфти.

3) Під час вказаного вище способу введення твердого предмету всередину відлікового механізму лічильника газу №067780, Метрікс G4 був здійсненим вплив на зубчасте колесо, конструктивно закріплене на валу магнітної муфти, про що свідчать виявлені на ньому сліди. Вплив твердим предметом на вказане зубчасте колесо, у випадку попадання в зону зачеплення, міг блокувати передачу обертового моменту від валу магнітної муфти до осі цифрових дисків відлікового механізму, що, з технічної точки зору, може впливати на метрологічні характеристики даного засобу обліку. Визначення метрологічних характеристик лічильника газу виходить за межі компетенції експерта-трасолога.

Втім, поданий позивачем доказ - висновок експерта від 26.03.2020 №6693 судами попередніх інстанцій не взято до уваги та визнано недопустимим доказом.

Водночас статтею 104 ГПК України передбачено, що висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами по справі.

Крім того, ухвалою суду від 16.03.2021 задоволено клопотання відповідача та призначено у справі судову експертизу. В матеріалах справи наявний висновок експерта від 28.07.2021 №1791.

Суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, оцінюючи доводи відповідача щодо неупередженості експерта Д.Радкевича, зазначив, що Висновки експерта від 26.03.2020 №6663 та від 28.07.2021 №1791 готувалися одним і тим самим експертом Д.А.Радкевичем , що є порушенням вимог статтей 35-38 ГПК України в частині неможливості повторної участі експерта для надання висновку в одній і тій же справі.

Втім, із текстів оскаржуваних рішень вбачається, що судами попередніх інстанцій залишено поза увагою, що висновок експерта від 28.07.2021 №1791 складений за результатами проведення комісійної судової трасологічної експертизи, судовими експертами Д.А.Радкевичем та О.Ю.Щукіним.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

З ухвали господарського суду Львівської області від 16.03.2021 вбачається, що суд, задовольняючи клопотання відповідача про призначення судової експертизи, зазначив про необхідність з`ясування обставин, що мають значення для справи, а саме: факту втручання/невтручання в роботу лічильника газу, вказав про доцільність призначення у справі судову експертизу, оскільки не володіє спеціальними знаннями.

Втім, визнаючи недопустимим доказом висновок експерта від 26.03.2020 №6693 та відхиливши висновок експерта від 28.07.2021 №1791 ключові обставин, що мають значення для справи, залишилися не встановленими, а у Верховного Суду відсутня процесуальна можливість з`ясувати дійсні обставини справи, що перешкоджає ухвалити нове рішення у справі, то це відповідно є підставою для їх скасування та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, варто також зазначити, що 17.10.2019 набув чинності Закон від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким внесено зміни до ГПК, зокрема змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову "Вірогідність доказів", викладено її у новій редакції, та фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Отже суди попередніх судових інстанцій дійшли передчасних висновків, що позивач не довів несанкціоноване втручання в роботу лічильника, тобто, факт втручання в конструкцію, факту викривлення даних обліку природного газу.

В своїй касаційній скарзі AT «Львівгаз» зазначає, що Положення про порядок проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів та призначених для обліку природного газу в побуті не могло застосовуватись судами, оскільки таке, на його думку стосується виключно відносин між газопостачальними організаціями та фізичними особами, тоді як відповідач є комерційним споживачем, а також те, що правила надання населенню послуг з газопостачання втратили чинність.

Положення про порядок проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів та призначених для обліку природного газу в побуті, затверджені Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 №619 відповідно до Правил надання послуг з газопостачання, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 №2246, які втратили чинність. Втім, таке Положення є окремим нормативним актом, який станом на сьогодні є чинним та регламентує порядок проведення експертизи побутових лічильників газу газопостачальними та газотранспортними організаціями.

Відтак, одним із визначальних критеріїв при застосуванні такого Положення є об`єкти дослідження - побутові ЗВТ газу, а також суб`єкти проведення експертизи - газопостачальні та газотранспортні організації.

Крім того, застосування апеляційним судом зазначеного вище Положення не бралося за основу мотивів, які покладені судами в обґрунтування відмови в задоволенні позову.

Необхідно відзначити, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом у сукупності та відображено у судовому рішенні.

Проте зі змісту рішення та постанови судів попередніх інстанцій у цій справі слідує, що суди попередніх інстанцій всупереч вимогам приписів статті 86 ГПК України, не встановили у судовому процесі всіх обставин справи з урахуванням предмета судового розгляду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, поданих сторонами з урахуванням фактичних і правових підстав позовних вимог і заперечень на них, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли передчасного висновку щодо наявності підстав для задоволення первісного позову та, відповідно, відсутності підстав для задоволення зустрічного позову, як наслідок, оскаржувані рішення та постанову ухвалено з порушенням норм процесуального права.

Водночас Верховний Суд не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

Таким чином, суд касаційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги скаржника та скасування оскаржуваних рішень суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Верховний Суд з огляду на викладене зазначає, що скаржнику надано вичерпну відповідь на всі вагомі, ключові та доречні питання, порушені у касаційній скарзі, які мають значення для вирішення даного спору.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Враховуючи викладене у цій постанові, Верховний Суд дійшов висновку про те, що касаційну скаргу АТ «Львівгаз» слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції зі справи № 914/3296/20 - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції необхідно: врахувати викладене у цій постанові; надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи з оцінки доказів здійсненим за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів за правилами статті 86 ГПК України; ураховуючи принципи господарського судочинства, перевірити вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір з належним обґрунтуванням мотивів та підстав такого вирішення у судовому рішенні, ухваленому за результатами судового розгляду.

Судові витрати

За результатами нового розгляду справи має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат зі справи.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 310, 315 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Львівської області від 16.11.2021 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 31.03.2022 зі справи № 914/3296/20 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос

Суддя Т. Малашенкова