номер провадження справи 15/49/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2022 Справа № 908/756/22

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Концерну Міські теплові мережі, юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69005, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4

до відповідача Фізичної особи - підприємця Бардакової Людмили Миколаївни, АДРЕСА_1

про стягнення коштів

без повідомлення (виклику) учасників справи

суть спору:

25.05.2022 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява позовом Концерну Міські теплові мережі, м. Запоріжжя до відповідача Фізичної особи - підприємця Бардакової Людмили Миколаївни, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в розмірі 6704,80 грн, з яких: основна заборгованість в розмірі 5946,67 грн, 3% річних в розмірі 224,06 грн, інфляційні втрати у розмірі 534,07 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2022, справу № 908/756/22 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 27.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/756/22. Присвоєно справі номер провадження 15/49/22. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

В обґрунтування підстави звернення з позовом до суду позивач зазначив неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг з теплопостачання на об`єкт за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 177 за період з листопад 2019 по квітень 2021, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 5946,67 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пню 3% річних у розмірі 224,06 грн та інфляційні втрати у розмірі 534,07 грн. Позовні вимоги обґрунтовані ст. ст. 11, 15, 16, 509, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 193, 232, 276 Господарського кодексу України, умовами Договору, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 за № 2633-ІV, «Правилами користування теплового енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 за № 1198.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.05.2022 у справі № 908/756/22 відповідачу запропоновано у строк не пізніше 27.06.2022 подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання, позивачу запропоновано у строк не пізніше 11.07.2022 подати письмову відповідь щодо відзиву на позовну заяву, оформлену згідно з вимогами ст. 166 ГПК України, а також запропоновано відповідачу у строк не пізніше 26.07.2022 подати заперечення на відповідь на відзив, оформлені відповідно до ст. 167 ГПК України.

Відповідач відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, правову позицію у справі не висловив.

Ухвала Господарського суду Запорізької області від 27.05.2022 про відкриття провадження у справі № 908/756/22 була надіслана Фізичній особі - підприємцю Бардаковій Людмилі Миколаївні на адресу: АДРЕСА_1 . Ухвала Господарського суду Запорізької області від 27.05.2022 на адресу суду не поветалась.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/756/22.

Про хід розгляду даної справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу судової влади України за адресою: http://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, свою позицію у спорі не повідомив, обґрунтованих заперечень проти позову не висловив.

Згідно з ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки судом належним чином виконано обов`язок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 27.06.2022 сплив тридцяти денний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно з ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 26.07.2022.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд установив.

01.09.2004 між Концерном «Міські теплові мережі» (Енергопостачальна організація, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Бардакова Людмилою Миколаївною (Споживач, відповідач) укладено договір № 1521 (договір) про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що за цим договором енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах згідно п. 1.3, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі споживача за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 5.1 договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку / розрахунковим способом.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що розрахунки за спожиту теплову енергію проводяться в грошовій формі згідно з тарифами, встановленими у порядку,передбаченому діючим Законодавством.

Відповідно до п. 6.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 6.3 договору встановлено, що енергопостачальна організація після 7-го числа місяця, наступного за розрахунковим, надає споживачу рахунок за фактично спожиту теплову енергію, акт надання послуг і податкову накладну. Споживач зобов`язаний оформити акт надання послуг і до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути його енергопостачальній організації.

Підставою для розрахунків споживача з енергопостачальною організацією є Акт надання послуг, підписаний обома сторонами, та рахунок. (п. 6.4 договору).

Пунктом 6.6 договору встановлено, що споживач зобов`язаний до 20 числа поточного місяця перерахувати на розрахунковий рахунок енергопостачальної організації суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію і передоплату.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання його обома сторонами та діє з 01 вересня 2004 року по 31 серпня 2005 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, окрім досягнення взаємної згоди сторін про його розірвання. Усі зміни та доповнення до договору повинні бути оформлені письмово, узгоджені та підписані обома сторонам

Додатковою угодою № 1 від 01.10.2004 до договору № 1521 сторонами були внесені зміни в преамбулу договору та пункти 11.6 і 11.9 договору. Інші умови, не зачеплені даною додатковою угодою, залишаються незмінними, і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.

Додатковою угодою № 2 від 01.08.2008 до договору № 1521 сторони внесли у договір з 01.09.2005 теплове навантаження на гаряче водопостачання нежитлового приміщення. Інші умови, не зачеплені даною додатковою угодою, залишаються незмінними, і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.

Додатковою угодою № 3 від 01.10.2005 до договору № 1521 внесли у договір з 01.09.2005 теплове навантаження на гаряче водопостачання нежитлового приміщення. Інші умови, не зачеплені даною додатковою угодою, залишаються незмінними, і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.

На виконання умов договору № 1521 від 01.09.2004 про постачання теплової енергії в гарячій воді позивач в періоди з листопада 2019 по квітень 2021 відпустив теплову енергію споживачу на об`єкт за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 177 на загальну суму 5946,67 грн.

Про факт надання позивачем послуг в рамках договору № 1521 від 01.09.2004 свідчать складені акти приймання-передачі теплової енергії та виставлені рахунки на оплату наданих послуг.

Матеріали справи містять реєстри відправки рекомендованих листів, відповідно до яких, Концерном «МТМ» на адресу відповідача були направленні акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки за спірний період.

Акти приймання-передачі за період з листопада 2019 року по квітень 2021 року споживачем не підписані, жодних заперечень щодо них відповідачем не надано. У зв`язку із зазначеним, вказані акти приймання-передачі, у відповідності до п. 6.4 договору, є підставою для проведення остаточних розрахунків.

Відповідач зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за період з листопада 2019 по квітень 2021 склала 5946,67 грн.

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача 13.01.2022 була надіслана претензія № 759/15-юр від 13.01.2022 з вимогою терміново погасити заборгованість за теплову енергію в розмірі 5946,67 грн.

Претензія залишена без відповіді. Заборгованість відповідачем не сплачена.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 1521 від 01.09.2004 стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (ст. 714 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії та гарячої води на суму 5946,67 грн, у встановлений договором строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 5946,67 грн основного боргу обґрунтована та задовольняється судом.

За порушення виконання відповідачем грошового зобов`язання позивач просив стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 224,06 грн за період з 20.12.2019 по 17.12.2021 та 534,07 грн інфляційних втрат за період з листопада 2019 по квітень 2021 року (включно).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні витрати пов`язані з інфляційними процесами в державі та за своєю природою є компенсацією за понесені збитки, завдані знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних є платою за користування коштами, які не були своєчасно сплачені боржником.

З аналізу зазначеної норми законодавства вбачається, що три проценти річних є платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, тобто три проценти річних не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення зобов`язань, які можуть бути узгоджені сторонами, оскільки ця норма законодавства є імперативною. Таким чином, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Річні проценти за своєю правовою природою є складовою частиною боргу та підлягають стягненню разом із сумою основного боргу на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд визнав виконаним вірно, а вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 224,06 грн за період з 20.12.2019 по 17.12.2021, такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 534,41 грн за період прострочення з листопада 2019 по квітень 2021 (включно) суд зауважує про наявність математичних помилок при округлені та невірному визначені сукупного індексу інфляції.

Згідно з перерахунком, зробленим судом, сума інфляційних втрат за вказаний позивачем період прострочення складає 534,41 грн (розрахунок здійснено судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство»). Оскільки заявлена до стягнення сума інфляційних втрат є меншою, ніж перераховано судом, вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 534,07 грн підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене та вимоги чинного законодавства України, суд вважає заперечення відповідача на позов частково безпідставними та позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Бардакової Людмили Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 ) на корсть Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський 137; ідентифікаційний код юридичної особи 32121458) основний боргу в розмірі 5946,67 грн (п`ять тисяч дев`ятсот сорок шість гривень 67 коп.), 3% річних у розмірі 224,06 грн (двісті двадцять чотири гривні 06 коп.), інфляційні втрати у розмірі 534,07 грн (пятсот тридцять чотири гривні 07 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Бардакової Людмили Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 ) на корсть Концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський 137; ідентифікаційний код юридичної особи 32121458) судовий збір у розмірі 2481,00 грн (дві тсячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 серпня 2022 року.

Судя І. С. Горохов