ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2022 р. Справа№ 49/126-б-44/565-2012 (910/16022/21)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Доманської М.Л.

Гарник Л.Л.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

представники сторін у судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Берком»

на ухвалу господарського суду м.Києва від 13.06.2022р.

(повний текст складено 13.06.2022р.)

за позовом ТОВ «Берком»

до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Русанівський м`ясокомбінат»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Віал»

про визнання недійсними договорів міни

в межах справи №49/126-б-44/565-2012

за заявою Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Русанівський м`ясокомбінат»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 13.06.2022р. у справі №49/126-б-44/565-2012(910/16022/21) у задоволенні заяви ТОВ «Берком» про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, ТОВ «Берком» подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду м.Києва від 13.06.2022р., в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу до Північного апеляційного господарського суду не надходив.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2022р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Берком» на ухвалу господарського суду м.Києва від 13.06.2022р. у справі №49/126-б-44/565-2012(910/16022/21) та призначено її до розгляду на 01.08.2022р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2022р. апеляційну скаргу ТОВ «Берком» на ухвалу господарського суду м.Києва від 13.06.2022р. у справі №49/126-б-44/565-2012(910/16022/21) прийнято до свого провадження колегією суддів в іншому складі суду.

01.08.2022р. до початку судового засідання від ТОВ «Берком» надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У провадженні господарського суду м.Києва перебуває справа №49/126-б-44/565-2012 за заявою Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Русанівський м`ясокомбінат" про банкрутство на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою господарського суду м.Києва від 04.11.2015р.

30.09.2021р. до місцевого суду звернулось ТОВ "Берком" з позовом до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Русанівський м`ясокомбінат", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Віал" про визнання недійсними договорів міни.

До позовної заяви було додано заяву про забезпечення позову шляхом введення заборони щодо проведення аукціонів з продажу та/або у будь-який спосіб здійснювати заходи з реалізації/відчуження заставного майна ТОВ "Віал", переданого останньому на підставі договорів міни від 12.01.2015р., укладених між ТОВ "Віал" та ТОВ "Русанівський м`ясокомбінат".

Ухвалою господарського суду м.Києва від 04.10.2021р. було відмовлено в задоволенні заяви ТОВ "Берком" про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 04.10.2021р. було прийнято позовну заяву ТОВ "Берком" до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Русанівський м`ясокомбінат", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Віал" про визнання недійсними договорів міни до розгляду в межах справи №49/126-б-44/565-2012 про банкрутство Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Русанівський м`ясокомбінат" та призначено підготовче засідання.

09.06.2022р. до господарського суду м.Києва надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом введення заборони щодо проведення аукціонів з продажу та/або у будь-який спосіб здійснювати заходи з реалізації/відчуження заставного майна ТОВ «Віал», переданого останньому на підставі договорів міни від 12.01.2015р., укладених між ТОВ «Віал» та ТОВ "Русанівський м`ясокомбінат".

Вказана заява обґрунтована тим, що позивач звернувся до місцевого суду з позовною заявою до відповідача про визнання недійсними договорів міни від 12.01.2015р., укладених між Підприємством з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Русанівський м`ясокомбінат" та ТОВ «Віал». Позовні вимоги обумовлені тим, що внаслідок укладення оспорюваних правочинів боржник - Підприємство з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Русанівський м`ясокомбінат" стало неплатоспроможним.

За переконанням позивача, у разі задоволення позову про визнання договорів міни недійсними, можуть виникнути проблемні питання щодо його виконання, враховуючи можливість продажу відповідного майна на публічних торгах майном, що стало предметом обміну в оспорюваних договорах. Невжиття зазначених заходів забезпечення позову, за твердженнями позивача, утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст.137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частинами 1, 3 ст.138 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Колегія суддів зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Вказані правові позиції взаємоузгоджуються із правовими позиціями, висловленими у постановах Верховного Суду у справі №918/702/18 від 03.04.2019р. та у справі №914/1257/18 від 17.04.2019р.

Згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Судами першої та апеляційної інстанцій враховано, що у даній справі позивач звернувся з вимогою немайнового характеру (визнати недійсними договори міни від 12.01.2015р.), а тому судове рішення у разі її задоволення не вимагатиме примусового виконання, у зв`язку з чим такі підстави вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає застосуванню та дослідженню. В даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Наведений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеною у постанові від 16.08.2018р. у справі №9101040/18. Верховний Суд вказав, що у таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

В даному випадку, позивачем у заяві про забезпечення позову не було наведено переконливих аргументів, яким чином невжиття таких заходів забезпечення позову як введення заборони щодо проведення аукціонів з продажу та/або у будь-який спосіб здійснення заходів з реалізації/відчуження заставного майна ТОВ «Віал», переданого останньому на підставі оспорюваних договорів міни може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся з даним позовом до місцевого суду про визнання недійсними договорів міни.

Позивачем не було доведено належними та допустимими доказами, що невжиття заявлених ним заходів забезпечення даного позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача, оскільки він не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом у даній справі без нових звернень до суду.

Враховуючи вищевикладені обставини в сукупності, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 ГПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Берком" про вжиття заходів забезпечення позову з огляду на відсутність доказів та обґрунтованих мотивів, які б могли свідчити, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Тому місцевий суд законно і обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви ТОВ «Берком» про забезпечення позову.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ «Берком» залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 13.06.2022р. у справі №49/126-б-44/565-2012(910/16022/21) - без змін.

Справу №49/126-б-44/565-2012(910/16022/21) повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді М.Л. Доманська

Л.Л. Гарник