ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2022 р. Справа№ 925/1049/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Владимиренко С.В.

Корсака В.А.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

представників сторін:

від позивача: не з`явились,

від відповідача: Косменюк О.М. (директор), Мельникова О.О.,

від третьої особи-1: не з`явились,

від третьої особи-2: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

Приватного підприємства «Лавіта»

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.11.2021 (повний текст складено 29.11.2021)

за скаргою Приватного підприємства «Лавіта»

на дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича

у справі №925/1049/13 (головуючий суддя Васянович А.В., судді: Довгань К.І., Чевгуз О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит»

до Приватного підприємства «Лавіта»,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) ОСОБА_1 ,

2) ОСОБА_2 ,

про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

15.11.2021 до Господарського суду Черкаської області від приватного підприємства "Лавіта" (далі - ПП «Лавіта») надійшла скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича, в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. з прийняття на примусове виконання виконавчого документа - наказу № 925/1049/13 виданого 05.09.2018;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2020 ВП№64010012;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. з винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №925/1049/13, виданого 05.09.2018;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. про зупинення вчинення виконавчих дій від 06.01.2021 ВП №64010012.

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. повернути виконавчий документ - виданий 05.09.2018 наказ №925/1049/13 - особі, яка його надіслала на адресу приватного виконавця, на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування заявлених вимог ПП «Лавіта» вказує, що 09.10.2020 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Олком-Лізинг» уклали договір про відступлення прав вимоги, за яким банк відступив новому кредитору належні банку права вимоги. Отже, станом на 28.12.2020 банк втратив право на пред`явлення до виконання наказу місцевого господарського суду та не є кредитором у даних правовідносинах, а тому, ухвалюючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2020, приватний виконавець діяв всупереч вимог положень п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». ПП «Лавіта» вважає, що за таких підстав постанова про відкриття виконавчого провадження є такою, що прийнята з порушенням вимог Закону та підлягає скасуванню, а дії приватного виконавця з прийняття від ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» виконавчого документа на примусове виконання є неправомірними.

ПП «Лавіта» вказує, що, приймаючи постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 06.01.2021, приватний виконавець діяв неправомірно, оскільки йому вже було беззаперечно відомо про те, що ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не є кредитором та втратило право на матеріально-правову вимогу як кредитор та не є стягувачем.

ПП «Лавіта» також вказує, що у приватного виконавця не існувало правових підстав для вчинення дій, спрямованих на виконання рішення суду у справі, а тому виконавчий документ підлягає поверненню особі, яка направила його виконавцю.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25.11.2021 скаргу ПП «Лавіта» на дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича залишено без задоволення.

Суд дійшов висновку, що всі оскаржувані постанови були прийняті приватним виконавцем відповідно до закону, в межах його повноважень і право заявника в даному випадку не було порушено, а тому підстав для задоволення скарги немає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25.11.2021, ПП «Лавіта» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.11.2021 у справі №925/1049/13 скасувати та визнати неправомірними дії приватного виконавця.

ПП «Лавіта» вважає, що приватний виконавець Плесюк О.С. під час винесення оскаржуваних за скаргою постанов діяв неправомірно, оскільки йому було беззаперечно відомо про те, що ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не є кредитором та втратило право на матеріальну правову вимогу як кредитор ще 09.10.2020, коли уклало з ТОВ «Олком-Лізинг» договори про відступлення права вимоги.

Скаржник зазначає, що з набранням законної сили та оприлюднення ухвали Господарського суду Черкаської області від 27.01.2021, якою було залишено без розгляду заяву ТОВ «Олком-Лізинг» про заміну сторони виконавчого провадження, у виконавця не існувало жодних правових підстав щодо вчинення спрямованих на виконання рішення у цій справі дій, оскільки заява про примусове виконання рішення була подана особою, яка не була кредитором (стягувачем).

Зазначені доводи апеляційної скарги відповідають доводам скарги на дії приватного виконавця, яка була предметом розгляду судом першої інстанції.

Додатково до цих доводів ПП «Лавіта» у апеляційній скарзі вказує, що всупереч вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у наказі №925/1049/13, виданому 05.09.2018, взагалі не зазначено найменування боржника та ідентифікаційний код юридичної особи в ЮДРПОУ, а також відсутні будь-які дані стягувача.

На думку скаржника, приймаючи до виконання виданий 05.09.2018 наказ №925/1049/13, приватний виконавець Плесюк О.С. діяв всупереч ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про неправомірність таких дій та неправомірність постанови від 28.12.2020 про відкриття виконавчого провадження.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 31.01.2022 апеляційну скаргу ПП «Лавіта» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.11.2021 у справі №925/1049/13 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Агрикової О.В., Яковлєва М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2022 апеляційну скаргу ПП «Лавіта» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.11.2021 у справі №925/1049/13 залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2022 заяву колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів Агрикової О.В., Яковлєва М.Л. про самовідвід від розгляду справи №925/1049/13 задоволено. Матеріали справи №925/1049/13 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 ГПК України.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2022 справа №925/1049/13 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2022 прийнято апеляційну скаргу ПП «Лавіта» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.11.2021 у справі №925/1049/13 до провадження у визначеному складі суду. Розгляд апеляційної скарги призначено на 01.08.2022.

25.07.2022 до апеляційної інстанції засобами електронного зв`язку від директора ПП «Лавіта» Косменюка О.М. надійшла заява про проведення судового засідання 01.08.2022 в режимі відеоконференції, в якому останній просив судове засідання у справі №925/1049/13, яке відбудеться 01.08.2022 о 12:20, провести в режимі відеоконференції. Забезпечення проведення відеоконференції доручити Уманському міськрайонному суду Черкаської області.

27.07.2022 до апеляційної інстанції засобами електронного зв`язку від представника ПП «Лавіта» адвоката Мельникової О.О. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О. судді Владимиренко С.В., Корсак В.А. (у зв`язку з відпусткою судді Демидової А.М.). Прийнято апеляційну скаргу ПП «Лавіта» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.11.2021 у справі №925/1049/13 до провадження у визначеному складі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2022 заяву представника ПП «Лавіта» адвоката Мельникової О.О. про участь у судовому засіданні, призначеному на 01.08.2022, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Заяву директора ПП «Лавіта» Косменюка О.М. про участь у судовому засіданні, призначеному на 01.08.2022, в режимі відеоконференції задоволено. Попереджено інших учасників судового процесу, що судове засідання відбудеться у приміщенні Північного апеляційного господарського суду. Доручено представнику ПП «Лавіта» адвокату Мельниковій О.О. забезпечити проведення судового засідання у справі №925/1049/13 в режимі відеоконференції 01.08.2022. Доручено Уманському міськрайонному суду Черкаської області забезпечити проведення судового засідання у справі №925/1049/13 в режимі відеоконференції в приміщенні вказаного суду 01.08.2022.

Позиції учасників справи.

Від ТОВ «Олком-Лізинг» надійшло клопотання про проведення призначеного на 01.08.2022 судового засідання без участі його представника. У поданому клопотанні ТОВ «Олком-Лізинг» просить у задоволенні апеляційної скарги ПП «Лавіта» відмовити повністю, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 271 ГПК України).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.04.2016 у справі №925/1049/13 позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Банк "Фінанси та кредит» за договором №МКЛУ-92-08 від 11.04.2008 в розмірі 48 819,77 дол. США боргу зі сплати кредиту (що в гривневому еквіваленті станом на 26.04.2016 становить 1 237 039,27 грн); 2 650, 83 дол. США заборгованості за простроченим кредитом (що в гривневому еквіваленті станом на 26.04.2016 становить 67 169,12 грн); 15 493,51 дол. США простроченої заборгованості по відсоткам за кредитом (що в гривневому еквіваленті станом на 26.04.2016 становить 392 588,50 грн); 401 905,94 грн пені звернуто стягнення на предмет іпотеки: комплекс нежитлових будівель, який складається з адмінбудинку з прибудовою (літера А,а) - 73,6 кв. м; кімнати зразків (літера З) - 28,2 кв. м; споруд (№1,2); замощення (№ІІ), криниці (літера К); магазину (літера Б) - 192,5 кв. м; складу сипучих товарів з підвалом (літера В пд. В) - 1 113,6 кв. м; матеріального складу (літера Д) - 567,6 кв. м; нежитлові будівлі (літера Г) - 58,4 кв. м; майстерні (літера М) - 25,1 кв. м, сторожки з ґанком (літера - Н) - 7,2 кв. м, складу (літера Є) - 6,8 кв. м, вбиральні (літера Е), що розташований на земельній ділянці по вул. Українська, 7, в с. Поташ Маньківського р-ну Черкаської області, яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Старосвітською О.Г. 13.02.2008 і зареєстрованого в реєстрі за №560, що перебуває у власності ПП «Лавіта», шляхом визнання права власності на зазначене майно за ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» за визначеною вартістю предмета іпотеки в загальному розмірі 5 711 730,00 грн. В решті вимог в позові відмовлено. Стягнуто з ПП «Лавіта» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 18 741,90 грн судового збору. Стягнуто з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 7 891,11 грн. судового збору в доход Державного бюджету України через Державну податкову інспекцію у Шевченківську районі ГУ ДФС у м. Києві.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 рішення Господарського суду Черкаської області від 26.04.2016 у справі №925/1049/13 змінено. Викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1. Позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Полтавське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ПП «Лавіта», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

2. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Банк «Фінанси та кредит» за договором №МКЛУ-92-08 від 11.04.2008 в розмірі 48 819,77 дол. США боргу зі сплати кредиту (що в гривневому еквіваленті станом на 26.04.2016 становить 1 237 039,27 грн); 2 650, 83 дол. США заборгованості за простроченим кредитом (що в гривневому еквіваленті станом на 26.04.2016 становить 67 169,12 грн); 15 493,51 дол. США простроченої заборгованості по відсоткам за кредитом (що в гривневому еквіваленті станом на 26.04.2016 становить 392 588,50 грн); 401 905,94 грн пені, звернути стягнення на предмет іпотеки: комплекс нежитлових будівель, який складається з адмінбудинку з прибудовою (літера А,а) - 73,6 кв. м; кімнати зразків (літера З) - 28,2 кв. м; споруд (№1,2); замощення (№ІІ), криниці (літера К); магазину (літера Б) - 192,5 кв. м; складу сипучих товарів з підвалом (літера В пд. В) - 1 113,6 кв. м; матеріального складу (літера Д) - 567,6 кв. м; нежитлові будівлі (літера Г) - 58,4 кв. м; майстерні (літера М) - 25,1 кв. м, сторожки з ґанком (літера - Н) - 7,2 кв. м, складу (літера Є) - 6,8 кв. м, вбиральні (літера Е), що розташований на земельній ділянці по вул. Українська, 7, в с. Поташ Маньківського р-ну Черкаської області , яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Старосвітською О.Г. 13.02.2008 і зареєстрованого в реєстрі за №560, що перебуває у власності ПП «Лавіта», шляхом надання права ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» продажу вказаного предмету іпотеки з початковою ціною реалізації у розмірі 4 949 580 грн.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з ПП «Лавіта» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 18 741,90 грн судового збору.

5. Стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» 7 891,11 грн судового збору в доход Державного бюджету України за розгляд справи в господарському суді Черкаської області».

На виконання постанови суду апеляційної інстанції 23.03.2018 та 05.09.2018 місцевий господарський суд видав відповідні накази.

Стягувачем у виконавчих документах визначено ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

Постановою Верховного Суду від 20.06.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 залишено без змін.

09.10.2020 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Олком-Лізинг» (новий кредитор) уклали договір про відступлення прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступив новому кредитору належні банку права вимоги, а новий кредитор набув права вимоги банку до позичальників та/або поручителів, зазначених у Додатках №1, 2 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)), договорами застави та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у Додатках №1, 2 до цього договору.

09.10.2020 ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Олком-Лізинг» (новий кредитор) також уклали договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави, за яким в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступив новому кредитору належні банку права вимоги, а новий кредитор набув права вимоги банку до іпотекодавців (заставодавців), зазначених у Додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за договорами іпотеки (іпотечними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно з реєстром у Додатку №1 до цього договору.

21.12.2020 до Господарського суду Черкаської області від ТОВ «Олком-Лізинг» надійшла заява (з урахуванням доповнень та уточнень від 29.12.2020) про заміну стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника ТОВ «Олком-Лізинг».

28.12.2020 приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. за заявою ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу №925/1049/13, виданого 05.09.2018 (ВП №64010012).

06.01.2021 приватний виконавець Плесюк О.С. прийняв постанову про зупинення вчинення виконавчих дій до розгляду питання по суті на підставі п. 5 ч. 1, ст. ст. 34, 35 Закону України «Про виконавче провадження». У постанові приватний виконавець зазначив, що ТОВ «Олком-Лізинг» звернулось у справі №925/1049/13 до Господарського суду Черкаської області із заявою про заміну правонаступником у виконавчому провадженні №64010012 з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на ТОВ «Олком-Лізинг».

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 27.01.2021 заяву ТОВ «Олком-Лізинг» про заміну сторони виконавчого провадження залишено без розгляду.

13.09.2021 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна внесено запис про іпотеку 43928371. Підстава: договір іпотеки №МІУ-92-08, серія та номер 1489, виданий 11.04.2008, видавник: Старосвітська С.Г. приватний нотаріус Маньківського районного нотаріального округу; договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки та застави, серія та номер: 1262, виданий 09.10.2020, видавник: Чайка І.Г. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.03.2021 у справі №906/1174/18 вважала за необхідне відступити від висновку, сформульованого у постанові від 31.10.2018 у справі №465/646/11 (провадження № 14-222цс18), конкретизувавши цей висновок так, що відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації.

Після внесення відповідних змін до реєстру іпотек, та прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови від 16.03.2021 ТОВ «Олком-Лізинг» повторно звернулось до Господарського суду Черкаської області із заявою про заміну стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника ТОВ «Олком-Лізинг».

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 20.10.2021 заяву ТОВ «Олком-Лізинг» про заміну сторони виконавчого провадження призначено до розгляду на 01.11.2021.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.11.2021 заяву ТОВ «Олком-Лізинг» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. В наказах Господарського суду Черкаської області від 23.03.2018 та від 05.09.2018 у справі №925/1049/13 замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на ТОВ «Олком-Лізинг».

Постановою приватного виконавця Плесюка О.С. від 09.11.2021 ВП №64010012 про поновлення вчинення виконавчих дій поновлено виконавче провадження з примусового виконання наказу №925/1049/13, виданого 05.09.2018.

Постановою приватного виконавця Плесюка О.С. від 09.11.2021 ВП №64010012 про заміну сторони виконавчого провадження на підставі ухвали Господарського суду Черкаської області від 01.11.2021 у справі №925/1049/13 замінено сторону виконавчого провадження - стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на ТОВ «Олком-Лізинг».

15.11.2021 до Господарського суду Черкаської області від ПП «Лавіта» надійшла скарга на дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С., в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. з прийняття на примусове виконання виконавчого документа - наказу №925/1049/13, виданого 05.09.2018;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 28.12.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП№64010012;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. з винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу №925/1049/13, виданого 05.09.2018;

- визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 06.01.2021 про зупинення вчинення виконавчих дій ВП №64010012.

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. повернути виконавчий документ - наказ №925/1049/13, виданий 05.09.2018, - особі, яка його надіслала на адресу приватного виконавця, на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування вимог поданої заяви ПП «Лавіта» посилається на підстави, наведені вище за текстом цієї постанови.

Постановою приватного виконавця від 23.11.2021 після заміни стягувача у виконавчих документах повернуто виконавчий документ стягувачу за його заявою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Приватний виконавець у наданих письмових поясненнях проти скарги заперечив. Виконавець зазначив, що на момент пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання статус ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» як стягувача не був припинений, відповідних документів стягувач не надавав. Виконавець відзначив, що заміна сторони у договірних правовідносинах не передбачає автоматичної заміни сторони за виконавчим документом. Оскільки до нього звернулась особа, яка була стягувачем у виконавчому документі, виконавець вважає, що його дії щодо відкриття виконавчого провадження були правомірними.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Частиною 1 ст. 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 326 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження. Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так у п. 15 рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 06.09.2007 (заява №43382/02) вказується таке: «Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Itali) (no. 1) [GC], no. 36813/97, п. 197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «Естіма Джордж проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21.04.1998, Report of Judgments and Decisions 1998-II, п. 35, та, з нових джерел, «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovakia), N 2132/02, пп. 24-27, 13.06.2006).».

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (абз. 1 ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

У виконавчому документі, зокрема, зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

За визначенням ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому ч. 5 ст. 15 цього Закону.

У виконавчому провадженні заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі ст. 334 ГПК України, а саме: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У п. 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 04.02.2012 №512/5, у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом (п. 13 Інструкції).

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

У постанові від 07.06.2022 у справі №2-844/10 Верховний Суд зазначив, що законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження». Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Проте разом із тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином допускається на будь-якій стадії судового процесу, у т.ч. до відкриття виконавчого провадження. Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах. Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

У постанові від 03.11.2020 у справі №916/16/17 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначила про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 334 цього Кодексу, з урахуванням підстав, визначених ст. 52 ГПК України. У цьому випадку приписи ст. 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями ст. 52 цього Кодексу. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст. 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у ч. 5 ст. 334 ГПК України (п. п. 74 та 75 зазначеної постанови).

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю (постанова Великої Палати Верховного Суду 16.02.2021 у справі №911/3411/14).

Дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Статтею 339 ГПК України сторонам виконавчого провадження надано право звернутися до суду зі скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

23.03.2018 та 05.09.2018 на виконання постанови суду апеляційної інстанції від 12.02.2018 місцевий господарський видав відповідні виконавчі документи - накази, у яких стягувачем визначено ПАТ «Банк «Фінанси та кредит».

28.12.2020 приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. за заявою стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу №925/1049/13, виданого 05.09.2018 (ВП №64010012).

Під час розгляду справи суд встановив відсутність у матеріалах справи доказів, які свідчили б про те, що на момент відкриття виконавчого провадження ВП №64010012 виконавцю було відомо про укладення між сторонами 09.10.2020 договорів про відступлення права вимоги, а також доказів того, що після укладення цих договорів сторони звертались до приватного виконавця із заявами про звернення саме виконавця до суду із заявою про заміну стягувача її правонаступником. Водночас нормами Закону України «Про виконавче провадження» виконавцю надано право звернення до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником, проте лише після надходження відповідної заяви до виконавця від сторони.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що до моменту відкриття виконавчого провадження боржник виконав рішення суду в добровільному порядку.

Оскільки станом на 28.12.2020 суд не замінював сторін виконавчого провадження, виконавець був зобов`язаний виконувати судове рішення на підставі чинного наказу (наказів), стягувачем у якому був вказаний стягувач ПАТ «Банк «фінанси та кредит».

Сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав особи на виконання судового рішення, оскільки лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання.

Стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в наказах Господарського суду Черкаської області від 23.03.2018 та від 05.09.2018 у справі №925/1049/13 було замінено на ТОВ «Олком-Лізинг» лише 01.11.2021 відповідною ухвалою Господарського суду Черкаської області.

Наведене свідчить, що оскаржувані рішення були прийняті та дії вчинені виконавцем відповідно до закону, в межах його повноважень і право заявника не було порушено, а тому апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відмову в задоволенні скарги ПП «Лавіта».

Щодо доводів апеляційної скарги ПП «Лавіта» про те, що всупереч вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у наказі №925/1049/13, виданому 05.09.2018, взагалі не зазначено найменування боржника та ідентифікаційний код юридичної особи в ЮДРПОУ, а також відсутні будь-які дані стягувача і приймаючи до виконання виданий 05.09.2018 наказ №925/1049/13, приватний виконавець Плесюк О.С. діяв всупереч ч. 1 ст. 4, п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (що на думку скаржника свідчить про неправомірність таких дій та неправомірність постанови від 28.12.2020 про відкриття виконавчого провадження), колегія суддів зазначає таке.

Стаття 269 ГПК України встановлює межі перегляду справи в апеляційній інстанції.

Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №756/1529/15-ц).

Оскільки ПП «Лавіта» на зазначені обставини у поданій ним скарзі не вказувало і вони не були предметом перевірки судом першої інстанції, апеляційний господарський суд позбавлений права перевірити законність і обґрунтованість рішення в цій частині.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала місцевого господарського суду у цій справі є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається; підстави для задоволенні апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 271, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Лавіта» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.11.2021 у справі №925/1049/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 25.11.2021 у справі №925/1049/13 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

4. Справу №925/1049/13 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.08.2022.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді С.В. Владимиренко

В.А. Корсак