РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2022Справа № 910/2254/22

За позовомПублічного акціонерного товариства «Укрнафта»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Метрика»
простягнення 37 546, 66 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:

без виклику.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Метрика» про стягнення авансу в розмірі 23 197,00 грн, штрафу в розмірі 8 639,40 грн, 3% річних в розмірі 1 421,13 грн, інфляційних втрат в розмірі 4 289,13 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2022 відкрито провадження у справі № 910/2254/22 та вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

При винесенні ухвали про відкриття судом враховано положення ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" та з метою забезпечення відсутності загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів та працівників суду запропоновано сторонам подавати заяви по справі в розумний строк, але не менший ніж до припинення та скасування воєнного стану на території України.

Ухвалою суду від 01.06.2022 сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи та направлено вказано ухвалу на юридичні адреси позивача й відповідача.

Суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 178 (Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, ухвала суду була надіслана за адресою відповідача, яка містяться у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Окрім того, суд зауважує, що ухвала суду про відкриття провадження у даній справі була офіційно оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - на сайті за посиланням https://reyestr.court.gov.ua, а також знаходяться у вільному доступі в мережі Інтернет на інших відповідних веб-сайтах.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення про повернення поштового відправлення у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, вважається днем вручення відповідачу ухвал Господарського суду міста Києва.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України та ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі не подав до суду відзиву на позов, відповідних клопотань про продовження процесуальних строків у зв`язку із запровадженням карантину, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами з урахуванням згаданого вище припису ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Метрика» (як продавцем) та структурною одиницею НГВУ «Чернігівнафтогаз», яка діяла від імені Публічного акціонерного товариства «Укранафта» (як покупцем) було укладено договір купівлі-продажу № 01006/342/98-МТР за умовами якого продавець зобов`язався передати продукцію у власність покупця, а покупець прийняти товар та сплатити за нього відповідну грошову суму.

Відповідно до п. 1.2. договору, асортимент, кількість, якість, вартість та інші характеристики товару визначені в додатках до цього договору, які є невід`ємною частиною цього договору.

У розділі 3 договору сторони погодили, що ціни товару встановлюються в національній валюті та вказуються у відповідних додатках до цього договору. Загальна вартість товару за цим договором складається із сукупної вартості товару згідно з додатками. Оплата вартості товару здійснюється на умовах, визначених договором після отримання покупцем примірника належним чином підписаного сторонами оригіналу договору. Усі суми , що підлягають сплаті за цим договором, сплачують в безготівковій формі на рахунки, що зазначені в цьому договорі.

Продавець зобов`язується поставити покупцю товар у строк та на умовах, визначених цим договором та відповідними додатками до цього договору. Товар приймається по кількості, якості, комплектності, цілісності тари/упаковки, відповідності маркування та згідно зі специфікацією, що міститься у відповідному додатку до цього договору. Факт передачі товару підтверджується підписаною сторонами без зауважень видатковою накладною та/або Акту приймання-передачі товару( п.п. 5.1. - 5. 3. договору).

Відповідно до п. 11.1. сторони домовилися, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє протягом 1 року, але в будь-якому разі - до повного виконання взаємних зобов`язань сторонами.

Згідно з п. 1 Додатку № 1 до договору, загальна вартість товару, що поставляється складає 123 420, 00 грн.

У пункті 5 Додатку № 1 до договору визначено умови оплати відповідно до яких покупець робить 35% передплати вартості товару та 65% по факту поставки продукції протягом 20 банківських днів.

Як стверджує позивач, 22.06.2020 платіжним дорученням № 1432 НГВУ «Чернігівнафтогаз» перерахувало на поточний рахунок ТОВ «НВП «Метрика» передплату в розмірі 35% у сумі 43 197, 00 грн.

Листом № 189 від 31.07.2020 ТОВ «Дружківський ливарний завод «Металург» спільно з Товариством з обмеженою відповідальністю «Дружківський ливарний завод «Металург» повідомили НГВУ «Чернігівнафтогаз» про неможливість виготовляти продукцію у зв`язку з передачею обладнання в оренду ТОВ «ДЛЗ «Металург» та гарантували виконання договірних зобов`язань.

27.08.2020 листами № 01/01/09/03/09-02/01/726 та від 28.12.2020 №80 НГВУ «Чернігівнафтогаз» пропонувало ТОВ «НВП «Метрика» повернути авансовий платіж, а Товариство відповідно до платіжних доручень № 11067 від 20.01.2021 та № 11071 від 05.02.2021 повернуло кошти на суму 20 000.00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, на думку позивача, що станом на час подання позову до суду відповідачем не повернуто кошти на суму 23 197, 00 грн та не виконано взяті на себе зобов`язання з поставки товару.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, викладених у позовній заяві обставин не спростував.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору № 01006/342/98-МТР від 07.05.2020, суд дійшов висновку, що вказаний правочин за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою ст. 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність обов`язку відповідача щодо повернення суми попередньої оплати у розмірі 323 197, 00 грн підтверджується матеріалами справи та не була спростована відповідачем, зокрема, останнім не надано суду доказів сплати грошових коштів у вказаному розмірі чи виконання зобов`язань з поставки товару на цю суму, у зв`язку з чим позов в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Окрім наведеного розміру заборгованості позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 1 421, 13 грн та інфляційних втрат в розмірі 4 289, 13 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк установлений договором або законом. Якщо в результаті прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора він може відмовитися від прийняття виконання й вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснено з урахуванням встановленого договором строку поставки, визначений позивачем період нарахування є обґрунтованим, розрахунок арифметично правильний, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення 3% річних у розмірі 609, 19 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що вказаний розрахунок здійснено з урахуванням встановленого договором строку поставки, визначений позивачем період нарахування є обґрунтованим, розрахунок арифметично правильний, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 2 111,70 грн підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 8 639, 40 грн штрафу.

У відповідності до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з п. 6.9 договору в редакції Протоколу узгодження розбіжностей, за порушення строку постачання товару, продавець сплачує покупцю штраф (неустойку) у розмірі 7% від вартості несвоєчасно поставлених товарів.

З огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язання з своєчасної поставки товару на загальну суму 123 420, 00 грн, то суд зазначає, що вимоги позивача про стягнення штрафу на суму 8 639, 40 грн є обґрунтованими, а розрахунок, який наведений позивачем у позовній заяві, - арифметично вірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов та не спростував твердження позивача про наявність порушення зобов`язань за договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укранафта» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Метрика» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укранафта» (04053, м. Київ, провулок Несторівський, 3/5; ) аванс в розмірі 23 197,00 грн, штраф в розмірі 8 639,40 грн, 3% річних в розмірі 1 421,13 грн, інфляційні втрати в розмірі 4 289,13 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 481, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 01.08.2022 року.

Суддя Ю.О.Підченко