ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2022м. ДніпроСправа № 910/19391/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомцентр" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Руденка, буд.2; ідентифікаційний код 37665038)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21; ідентифікаційний код 35326253)

про стягнення 11 054 грн. 41 коп.

Без повідомлення (виклику) представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлокомцентр" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою (вх.№19391/21 від 26.11.2021) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", в якій просить про стягнення заборгованості за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, бульвар Маршала Василевського будинок 1, квартира 20, у сумі 11 054 грн. 41 коп., що складає 9 897 грн. 03 коп. - заборгованості по витратам за послуги з управління багатоквартирним будинком, яка виникла відповідно до умов Договору від 2018 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, 863 грн.32 коп. - інфляційних втрат та 294 грн. 06 коп. - 3% річних.

Також просить стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2021 про передачу справи до іншого суду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомцентр" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" заборгованості по житлово-комунальним послугам передано за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області (49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1).

Відповідно до протоколу від 12.01.2022 автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю-доповідача Загинайко Т.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Слід відзначити, що поштове відправлення на адресу відповідача, в якому містилася ухвала суду від 17.01.2022, було отримано відповідачем 27.01.2022, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.77).

Ухвалою суду від 17.01.2022, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Відповідач у заяві (вх.№6523/22 від 08.02.2022) про ознайомлення з матеріалами справи просить суд надати представнику відповідача матеріали для ознайомлення та зняття фотокопій.

Представника відповідача було ознайомлено з матеріалами справи 09.02.2022, що підтверджується відповідним написом представника відповідача на заяві про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.78).

Однак, станом на день прийняття рішення у справі строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг, закінчився.

Згідно з частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу для реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Справа відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із введенням в Україні карантину та воєнного стану.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Як вбачається, у 2018 році між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлокомцентр", як управителем, та співвласниками багатоквартирного будинку (власники квартир або нежитлових приміщень) за адресою: м. Кривий Ріг, бульвар Маршала Василевського, будинок 1 (далі - Співвласник), було укладено договір б/н про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (надалі - Договір), відповідно до пункту 1 якого управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (надалі - послуга з управління), що розташований за адресою: бульвар Маршала Василевського, будинок 1 (далі - будинок), а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послуги з управління у строк згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору (а.с. 18-27).

Згідно з пунктом 3 Договору послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Послуга з управління включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; - купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; - поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. послуга з управління надається відповідно до вимог до якості згідно з додатком 4 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною.

Кожен із співвласників зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим Договором (абзац 3 пункту 6 Договору).

Управитель зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і цього Договору, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг (абзац 1 пункту 8 Договору).

Ціна послуги з управління становить 5,0834 гривень (в тому числі податок на додану вартість, якщо управитель є його платником) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку та включає: - витрати на утримання будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна будинку в розмірі 4,8002 гривень за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку відповідно до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (далі - кошторис витрат), що міститься у додатку 5 до цього Договору; - винагороду управителю в розмірі 0,2832 гривень за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку (пункт 10 Договору).

Плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим на рахунок Управителя, (пункт 11 Договору).

Згідно з пунктом 37 Договору цей Договір набирає чинності з 01.01.2019 р. та укладається строком на один рік.

Відповідно до пункту 38 Договору (в редакції Додаткової угоди від 01.12.2020 №1) якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від цього договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк; кількість пролонгацій не обмежена.

Матеріали справи не містять письмових повідомлень будь-якої із сторін Договору про відмову від нього, а тому вказаний Договір було продовжено до 31.12.2020 та до 31.12.2021.

Відповідно до інформаційної довідки від 01.11.2021 №282333150 щодо Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" є власником об`єкту нерухомого майна - квартири загальною площею 76.3 кв.м, житлова площа 47 кв.м. за адресою Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, бульвар Василевського маршала, будинок 1, квартира 20.

Як вбачається з матеріалів справи у період з 16.09.2019 по 31.10.2021 позивачем було надано відповідачу послуги з управління будинком, вартість яких згідно розрахунку боргу за послуги за утримання будинків та прибудинкових територій становить 9 897 грн. 03 коп. (а.с. 12) та підтверджується Інформацією про ціну на послугу управління багатоквартирного будинку за адресою бульвар Маршала Василевського, 1 за період з 16.09.2019 по 31.10.2021 (а.с. 28-57).

Відповідачем вказані послуги оплачено не було, що і стало причиною звернення позивача до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Статтею 11 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" закріплено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється управителем на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Пунктом 1 статті 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" встановлено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають в себе витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку, витрати на сплату винагороди управителю та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Статтею 15 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" закріплено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуга з управління багатоквартирним будинком належить до житлової послуги.

Статтею 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що учасниками правовідносин є споживач та управитель.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" управитель багатоквартирного будинку - фізична особа-підприємець або юридичне особа-суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором з співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-виробничих потреб.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач житлово-комунальних послуг - індивідуальний або колективний споживач;

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач - фізична чи юридична особа, яка є власником нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний здійснювати оплату за житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Відповідно до статей 66, 67 Житлового кодексу України, плата за користування житлом обчислюється виходячи із загальної площі квартири, розмір плати за користування встановлюється Кабінетом Міністрів України. Плата за комунальні послуги, крім квартирної плати, береться за затвердженим в установленому порядку тарифом.

Статтею 68 Житлового кодексу України закріплено обов`язок сплачувати квартирну плату за комунальні послуги щомісячно.

Згідно зі статтею 322 Цивільного кодексу України тягар утримання майна покладається на власника майна. Власник майна зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 382 Цивільного кодексу України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Частинами 1-3 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (стаття 216 Господарського кодексу України).

Приписами частини 2 статті 217 Господарського кодексу України встановлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Частиною 1 статті 218 Господарського кодексу України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості по житлово-комунальним послугам перед позивачем відповідачем не надано.

Щодо стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 294 грн. 06 коп. та інфляційних втрат в розмірі 863 грн. 32 коп. за загальний період з 16.09.2019 по 31.10.2021.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань, судом встановлено, що він є обґрунтованим, вірним.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати по сплаті судового збору у сумі 2 270 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомцентр" (50014, , м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Руденка, буд. 2; ідентифікаційний код 37665038) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21; ідентифікаційний код 35326253) про стягнення 11 054 грн. 41 коп. -задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, буд. 21; ідентифікаційний код 35326253) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомцентр" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Руденка, буд. 2; ідентифікаційний код 37665038) 9 897 (дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто сім) грн. 03 коп. - заборгованості, 863 (вісімсот шістдесят три) грн. 32 коп. - інфляційних нарахувань; 294 (двісті дев`яносто чотири) грн. 06 коп. - 3% річних та 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

"05" серпня 2022 року