номер провадження справи 12/50/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

29.07.2022 справа № 908/688/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши матеріали справи № 908/688/22

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Сортнассінеовоч-Львів" (79019, м. Львів, просп. В.Чорновола, буд. 45А, корп.13)

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" (69068, м. Запоріжжя, просп. Моторобудівників, буд.34)

про стягнення 98936,12 грн.

Без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство "Сортнассінеовоч-Львів" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою б/н від 03.05.2022 до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 90382, 92 грн., три відсотки річних в сумі 1144,02 грн., інфляційні в розмірі 7409,18 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2022 позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 17.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/688/22, присвоєно справі номер провадження 12/50/22, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України.

Разом з позовом надійшло клопотання про витребування доказів в якому позивач просить для підтвердження розміру страхової суми, яка належить до виплати, витребувати у відповідача належним чином засвідчену копію договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) № ЕР 202787901 та страхового акту, що знаходиться в страховій справі № 2028888.

Ухвалою суду від 17.05.2022 клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у ТДВ "СК "КРЕДО" договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) № ЕР 202787901 та страховий акт, що знаходиться в страховій справі № 2028888

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заяв із запереченнями щодо розгляду справи № 908/688/22 в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

20.06.2022 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву за вих. № 1900 від 16.06.2022, відповідно до якого відповідач просив в позові відмовити, оскільки ТДВ "Страхова компанія "КРЕДО" свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування перед позивачем у розмірі 90382,92 грн. виконало в повному обсязі, про що свідчить платіжне доручення № 12037 від 15.06.2022. Також заперечує проти стягнення трьох процентів річних та інфляції, просить зменшити витрати на оплату правничої допомоги до 7500, 00 грн., а клопотання розглядати без участі представника відповідача.

27.06.2022 на електронну адресу суду з Єдиним цифровим підписом від позивача надійшла заява про відмову від позову, в якій останній зазначає, що враховуючи те, що відповідач сплатив на користь позивача грошові кошти, розміром 90382,92 грн., відтак предмет спору в цій частині с відсутній, а також враховуючи досягнуті між сторонами домовленості, ПрАТ «Сортнасіннеовоч-Львів» відмовляється від позовних вимог до ТДВ «Страхова компанія «Кредо» в частині стягнення трьох відсотків річних у розмірі 1144,02 грн., а також інфляційних втрат у розмірі 7 409,18 грн. Відтак просить суд прийняти відмову від позовних вимог ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» в частині стягнення з ТДВ «Страхова компанія «Кредо» трьох відсотків річних, інфляційних втрат, а провадження в справі № 908/688/22 закрити.

Також 27.06.2022 на електронну адресу суду з Єдиним цифровим підписом від позивача надійшла заява про відшкодування судових витрат, відповідно до якої останній просить суд відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати, що понесені та будуть в майбутньому понесені Приватним акціонерним товариством «Сортнасіннєовоч-Львів» у зв`язку із розглядом справи № 908/688/22, а саме: 9981,00 грн. з яких 2481,00 гри. - судовий збір за подання позовної заяви, 7500,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу.

Законодавець зазначає, що господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору (пункт 2 ч. 1 статті 231 ГПК України), зокрема у таких випадках:

- припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань;

- спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Оскільки відповідачем повністю погашено суму заборгованості страхового відшкодування, враховуючи клопотання позивача, провадження у справі № 908/688/22 за позовом Приватного акціонерного товариства "Сортнассінеовоч-Львів" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 90382, 92 грн. слід закрити за ознаками п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Згідно із ч. ч. 1-3, 5 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Перевіривши, що заява про відмову від позову підписано адвокатом Приватного акціонерного товариства "Сортнассінеовоч-Львів" І.Ю. Сідловською (повноваження якої знаходяться в матеріалах справи), пересвідчившись, що відмова від позову не суперечить інтересам позивача, суд прийшов до висновку про її прийняття та закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Господарським судом перевірено заяву на предмет відповідності її чинному законодавству, в тому числі чи не порушує така відмова інтереси інших осіб.

Оскільки подана заява про відмову від позову є волевиявленням позивача, не суперечить законодавству та не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб, - вона прийнята судом.

За таких обставин, провадження у справі № 908/688/22 за позовом Приватного акціонерного товариства "Сортнассінеовоч-Львів" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" про стягнення трьох відсотків річних в сумі 1144,02 грн. та інфляційних в розмірі 7409,18 грн., слід закрити відповідно до пункту 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Частиною 4 ст. 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

В клопотанні про відшкодування судових витрат позивач просить суд відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати, що понесені та будуть в майбутньому понесені Приватним акціонерним товариством «Сортнасіннєовоч-Львів» у зв`язку із розглядом справи № 908/688/22, а саме: 9981,00 грн. з яких 2481,00 гри. - судовий збір за подання позовної заяви, 7500,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Так, при зверненні із позовом до суду Приватним акціонерним товариством "Сортнассінеовоч-Львів" сплачено за квитанцією № СВ06333277/1 від 02.05.2022 судовий збір в сумі 2481,00 грн.

Таким чином, оскільки судом закрито провадження у справі в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" трьох відсотків річних в сумі 1144,02 грн. та інфляційних в розмірі 7409,18 грн. у зв`язку із відмовою позивача від позову, томі суд дійшов висновку про повернення Приватному акціонерному товариству «Сортнасіннєовоч-Львів» судового збору в сумі 2266, 50 грн.

Шодо стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" витрат на оплату правничої допомоги в сумі 7500, 00 грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивач надав на підтвердження факту понесення витрат на правову допомогу договір про надання правової допомоги № 9/20 від 30.03.2020, Додаткові договори від 30.11.2021 та від 31.12.2020, Акт наданих послуг від 20.06.2022, рахунок від 20.06.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у позову зазначено орієнтовний розмір витрат на правову допомогу в сумі 15000, 00 грн., тоді як в заяві від 27.06.2022 про відшкодування судових витрат він останній просить суд відшкодувати за рахунок відповідача вже 7500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У відзиві на позовну заяву за вих. № 1900 від 16.06.2022, який надійшов на адресу суду 20.06.2022 відповідач також просить суд зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката до 7500, 00 грн.

Відтак в даному випадку суд дійшов висновку що вказана сума погоджена сторонами.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 ГПК України).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

В судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Верховний Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Викладена правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною у постанові від 08.04.2020 у справі № 908/2685/19.

За викладених обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача всієї суми витрат на правничу допомогу, заявлену позивачем до стягнення в позові, стягнувши з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500, 00 грн.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", п. 2 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ

1. Закрити провадження у справі № 908/688/22 за позовом Приватного акціонерного товариства "Сортнассінеовоч-Львів" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 90382, 92 грн., трьох відсотків річних в сумі 1144,02 грн., інфляційних в сумі 7409,18 грн.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" (проспект Моторобудівників, буд. 34, м. Запоріжжя, 69068, ідентифікаційний код юридичної особи 13622789) на користь Приватного акціонерного товариства "Сортнассінеовоч-Львів" (79019, м. Львів, просп. В.Чорновола, буд. 45А, корп.13, ідентифікаційний код юридичної особи 00492302), витрати на правничу допомогу у розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот гривень) 00 коп., видавши наказ.

3. Повернути Приватному акціонерному товариству "Сортнассінеовоч-Львів" (79019, м. Львів, просп. В.Чорновола, буд. 45А, корп.13, ідентифікаційний код юридичної особи 00492302), р/р № НОМЕР_1 , МФО 339500, АТ "Таскомбанк") з Державного бюджету України судовий збір в сумі 2256, 50 грн., про що винести відповідну ухвалу.

4. Згідно із ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ч. 5 ст. 231, п. 13 ч. 1 ст. 255, ст. 256 ГПК України та підпункту 17.5. пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги через Господарський суд Запорізької області протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.07.2022 року

Суддя О.Г. Смірнов