РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.08.2022Справа № 910/3865/22

Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Оіл Енерджі» (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 6; ідентифікаційний код: 43833930)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Лідер» (01054, м. Київ, вул. О. Гончара, буд. 73, офіс 5; ідентифікаційний код: 32924390)

про стягнення 147903,99 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.05.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Оіл Енерджі» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Лідер» про стягнення 147903,99 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідачем в супереч укладеного договору постачання електричної енергії не було сплачено за обсяг спожитої у березні та квітні 2022 року електричної енергії, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 147903,99 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2022 відкрито провадження у справі №910/3865/22, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

21.06.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зауважив, що з березня 2022 року до місця споживання відповідачем електроенергії (с. Тетянівка Слов`янського району Донецької області) почала наближатись лінія фронту та наразі с. Тетянівка перебуває під окупацією. Працівники бази відпочинку покинули зону бойових дій. За наведених обставин надіслані позивачем рахунки на оплату не могли бути перевірені та прийнятими до оплати. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідачем висловлено сумніви щодо правильності здійснених позивачем розрахунків вартості електроенергії.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив суд здійснювати розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи (ч. 6 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки предметом позову у даній справі є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в судовому зсіданні з повідомленням сторін.

18.07.2022 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, яку суд долучив до матеріалів справи.

03.08.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі».

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Згідно з ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки відповідачем було пропущено строк для подання заяви про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, суд залишає її без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газ-Оіл Енерджі» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Лідер» (споживач) укладено Комерційну пропозицію №КПЕ21-299 постачальника електричної енергії, в якій визначено умови постачання позивачем електричної енергії.

У п. 5.1 Комерційної пропозиції №КПЕ21-299 від 15.11.2021 зазначено, що постачальник до 20 числа місяця, що передує місяцю постачання електроенергії, надає споживачу рахунок на оплату електроенергії згідно заявленого споживачем обсягу постачання електроенергії у відповідному місяці.

Відповідно до розділу 10 Комерційної пропозиції №КПЕ21-299 від 15.11.2021 цей договір укладається на строк 1 рік та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання та оплати рахунку. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за 21 день до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.

У заяві-приєднанні від 09.11.2021 сторонами погоджено, що постачання електричної енергії здійснюється до нежитлової будівлі бази відпочинку «Орджонікідзе» Донецької області Слов`янського району, селища Тетянівка, вулиця підлісна, будинок 61А.

Початок постачання електричної енергії - з 01.12.2021.

Згідно з п. 2.1 Договору про постачання електричної енергії споживачу постачальник продає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість купленої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Початком постачання електричної енергії споживачу є дата , зазначена в заяві-приєднанні (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору разом з заявою-приєднання до умов Договору та не пізніше 01 грудня кожного поточного року споживач надає постачальнику на погодження відомості про розмір очікуваного помісячного споживання електричної енергії на відповідні розрахункові періоди наступного року.

Згідно з п. 6.1 Договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.4 Договору).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідачем не було сплачено за обсяг спожитої у березні та квітні 2022 року електричної енергії, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 147903,99 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зауважив, що з березня 2022 року до місця споживання відповідачем електроенергії (с. Тетянівка Слов`янського району Донецької області) почала наближатись лінія фронту та наразі с. Тетянівка перебуває під окупацією. Працівники бази відпочинку покинули зону бойових дій. За наведених обставин надіслані позивачем рахунки на оплату не могли бути перевірені та прийнятими до оплати. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідачем висловлено сумніви щодо правильності здійснених позивачем розрахунків вартості електроенергії.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором про постачання електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до п. 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (надалі - Правила), договір про постачання електричної енергії споживачу - домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.

Згідно з п. 3.1.1 Правил постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії". Ціни (тарифи) на послуги постачальника універсальних послуг, постачальника "останньої надії" визначаються у встановленому законодавством порядку. Місцем провадження господарської діяльності електропостачальника є територія України, крім постачальників універсальної послуги та постачальників "останньої надії", для яких місцем провадження господарської діяльності є територія, визначена в умовах конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У межах території діяльності одного постачальника універсальних послуг або постачальника "останньої надії" не допускається здійснення діяльності іншими постачальниками універсальних послуг або постачальниками "останньої надії" відповідно. Електропостачальники мають інформувати своїх споживачів про зміну будь-яких умов договору про постачання електричної енергії споживачу не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Електропостачальники зобов`язані повідомляти споживачів в установленому порядку про будь-яке збільшення ціни і про право споживачів припинити дію договору, якщо вони не приймають нові умови.

Згідно з п. 3.1.5 Правил електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам для укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на власному офіційному вебсайті, про що повідомити Регулятора.

Постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо: 1) об`єкт споживача підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку; 2) електропостачальник за договором з оператором системи отримав доступ до мереж та можливість продажу електричної енергії на території діяльності оператора системи; 3) споживач є стороною діючих договорів: про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок; про постачання електричної енергії споживачу або про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, або про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії, крім випадків, коли роль постачальника послуг комерційного обліку виконує оператор системи, до мереж якого приєднаний цей споживач; 4) за усіма точками комерційного обліку на об`єкті (об`єктах) споживача, за якими здійснюється (планується) постачання електричної енергії, укладено договір з постачальником послуг комерційного обліку про надання послуг комерційного обліку електричної енергії; 5) відсутній факт припинення/призупинення постачання електричної енергії або надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у випадках, передбачених законодавством у сфері енергетики; 6) відсутня прострочена заборгованість за договорами про постачання електричної енергії або про надання послуг системи розподілу/передачі (п. 3.1.6 Правил).

У п. 3.1.7 Правил зазначено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Судом встановлено, що у березні 2022 року відповідачем було спожито 18753 кВт*год електричної енергії, а у квітні 2022 року - 6650 кВт*год електроенергії, що підтверджується інформацією оператора системи розподілу електричної енергії (ДТЕК Донецькі електромережі), долученою позивачем до позовної заяви.

Інформація, яка надається оператором системи розподілу, є належним та допустимим доказом на підтвердження обсягів спожитої споживачем електричної енергії, оскільки обсяги розподіленої електричної енергії відповідають тим обсягам електричної енергії, які були фактично спожиті споживачем.

Позивачем долучено до позовної заяви розрахунок вартості спожитих відповідачем обсягів спожитої електричної енергії та рахунки на оплату, які виставлялись відповідачу, з яких вбачається, що (за розрахунком позивача) у березні 2022 року відповідачем було спожито електричну енергію на суму 109185,67 грн та у квітні 2022 року електричну енергію на суму 38718,32 грн, що разом становить 147903,99 грн.

Дослідивши виконані позивачем розрахунки, суд дійшов висновку, що вони відповідають умова нарахування, встановленим Комерційною пропозицією №КПЕ21-299 від 15.11.2021 та договором постачання, у зв`язку з чим визнаються судом обґрунтованими.

При цьому, відповідачем не надано власного контррозрахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Оплата обсягів споживання електроенергії здійснюється наступними етапами: до 10 дня місяця, наступного за розрахунковим періодом - 100% від орієнтованої вартості електричної енергії, що буде використана у розрахунковому періоді, визначеної відповідно до п. 5.3 даної комерційної пропозиції. Остаточний розрахунок споживач за електричну енергію здійснює в строк до 11 числа місяця, наступного за розрахунковим, відповідно до фактичного обсягу споживання електроенергії. Підставою для оплати споживачем фактичного обсягу спожитої електроенергії є рахунок, який надає постачальник за фактичним обсягом спожитої електроенергії на підставі даних, наданих оператором ринку (п. 5.2 Комерційної пропозиції №КПЕ21-299 від 15.11.2021).

Доказів виконання обов`язку з оплати вартості спожитої у березні та квітні 2022 року електричної енергії на загальну суму 147903,99 грн станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Лідер» за договором постачання електричної енергії на суму 147903,99 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Оіл Енерджі» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Лідер» заборгованості за спожиту у березні-квітні 2022 року електричну енергію на суму 147903,99 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосується заперечень відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідач зазначив, що з березня 2022 року до місця споживання відповідачем електроенергії (с. Тетянівка Слов`янського району Донецької області) почала наближатись лінія фронту та наразі с. Тетянівка перебуває під окупацією. Працівники бази відпочинку покинули зону бойових дій. За наведених обставин надіслані позивачем рахунки на оплату не могли бути перевірені та прийнятими до оплати.

Суд зазначає, що відповідач не вказує про не споживання ним електричної енергії у спірний період, а його заперечення зводяться до того, що обсяги споживання, вказані позивачем, не були перевірені відповідачем.

Однак, як встановлено судом, на підтвердження обсягів спожитої відповідачем у спірний період електричної енергії позивачем долучено до матеріалів справи інформацію оператора системи розподілу, яка є належним та допустимим доказом на підтвердження реального обсягу поставленої відповідачу електричної енергії.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідачем висловлено сумніви щодо правильності здійснених позивачем розрахунків вартості електроенергії.

Суд зазначає, що саме на позивачеві лежить процесуальний тягар доведення суду першої інстанції підстав, розміру, строку обчислення боргу шляхом надання суду деталізованого розрахунку усіх заявлених позивачем сум.

Водночас, відповідач вправі надати відповідні заперечення щодо позовних вимог та здійснити контррозрахунок таких сум. Як розрахунок позивача, так і контррозрахунок відповідача повинні бути аргументованими, щоби суд, аналізуючи відповідні докази та аргументи учасників справи, виконував функцію здійснення правосуддя, а не змушений би був, в іншому випадку, виконувати обчислення, тобто здійснювати дії, покладені законом на учасників справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №910/1265/17.

Однак, відповідачем не надано контррозрахунку позовних вимог, не спростовано наведені позивачем розрахунки вартості спожитої відповідачем електроенергії.

За таких обставин, викладені відповідачем заперечення у відзиві на позовну заяву судом відхиляються.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Лідер» (01054, м. Київ, вул. О. Гончара, буд. 73, офіс 5; ідентифікаційний код: 32924390) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Оіл Енерджі» (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 6; ідентифікаційний код: 43833930) грошові кошти у розмірі 147903 (сто сорок сім тисяч дев`ятсот три) грн 99 коп. та судовий збір у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Спичак