ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2022 року Справа № 915/815/16

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

за участю сторін:

від позивача (представник позивача) - Овчарук О.О.,

від відповідача (представник відповідача) - Іноземцев Є.С.

від третьої особи (представник третьої особи) - в судове засідання не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01001, вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, , електронна адреса:

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз"), 54000, вул. Погранична, 159, м. Миколаїв, , електронна адреса:

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, 01001, м.Київ, вул. Хрещатик, будинок 30

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (назву змінено на Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (ПАТ "Миколаївгаз") про стягнення заборгованості в сумі 68806386,36 грн., з яких сума основного боргу - 63087501,32 грн., пеня - 5353849,84 грн., 3% річних - 365035,20 грн. за прострочення виконання зобов`язань за поставлений природний газ по договору №13-103-ВТВ від 04.01.2013.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 24.10.2016 (суддя Коваль Ю.М.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2017 (головуючий суддя Принцевська Н.М., судді Колоколов С.І., Ярош А.І.), у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, ПАТ НАК "Нафтогаз України" звернулось з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 24.10.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2017 і прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача основного боргу у розмірі 61800,425,27 грн., пеню у розмірі 5353849,84 грн., 3% річних у розмірі 365035,20 грн.

Постановою Вищого Господарського Суду України від 07.06.2017 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2017 у справі № 915/815/16 та рішення господарського суду Миколаївської області від 24.10.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

На підставі розпорядження виконуючого обов`язки керівника аппарату

Господарського суду Миколаївської області №120 від 30.06.2017 та відповідно до пункту 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та на виконання підпункту 3.7.5 пункту 3.7 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Миколаївської області проведено повторний автоматичний розподіл справи №915/815/16. У вказаному розпорядженні зазначено, що підставою призначення повторного автоматизованого розподілу справи №915/815/16 є прийняття Вищим господарським судом України постанови від 07.06.2017 про скасування постанови Одеського апеляційного господарського суду від 30.01.2017 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 24.10.2016 та направлення справи на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області. За результатами якого справу №915/815/16, призначено головуючому судді Семенчук Н.О.

Ухвалою суду від 03.07.2017 справу №915/815/16 прийнято до провадження судді Семенчук Н.О., залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України (01001, м.Київ, вул. Хрещатик, будинок 30, ), розгляд справи призначено на 27.07.2017.

Ухвалою суду від 27.07.2017 провадження у справі зупинено до вирішення пов`язаної з нею іншої справи №910/10897/17, що розглядається Господарським судом міста Києва.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.07.2017 скасовано.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2017 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 року скасовано, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27.07.2017 залишено в силі.

Відповідно до Закону України № 2147-VII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017, Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017 року.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України справи у судах першої інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11.06.2019 до суду від відповідача надійшов лист від 10.06.2019, в якому повідомляє, що станом на 10.06.2019 року провадження у справі №910/10897/17 зупинено у зв`язку із проведенням на підставі ухвали суду від 13.09.2017 року судової економічної експертизи, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Господарський суд Миколаївської області листом №915/815/16/4677/20 від 20.05.2020 звернувся до Господарського суду міста Києва з проханням повідомити інформацію про стан розгляду справи №910/10897/17.

Господарський суд міста Києва листом від 26.05.2020 повідомив Господарському суду Миколаївської області наступну інформацію по справі №910/10897/17:

- ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2020 закрито підготовче

провадження у справі №910/10897/17 та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.03.2020 року;

- ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 у справі №910/10897/17 у судовому засіданні оголошено перерву до 16.03.2020 року;

- ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2020 у справі №910/10897/17 у судовому засіданні оголошено перерву до 27.04.2020 року;

- ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 у справі №910/10897/17 у судовому засіданні оголошено перерву до 01.06.2020 року.

14.12.2020 до суду від позивача надійшла заява №39/1-4078-20 від 14.12.2020 року про поновлення провадження у справі.

Ухвалою суду від 18.12.2020 у задоволенні заяви №39/1-4078-20 від 14.12.2020 Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про поновлення провадження у справі № 915/815/16 - відмовлено.

01.06.2021 до суду від позивача надійшла заява №39/1-4605-21 від 01.07.2021, в якій позивач просить суд звернутися до Господарського суду міста Києва для отримання інформації про стан провадження у справі № 910/10897/17.

Господарський суд Миколаївської області листом №915/815/16/8252/21 від 02.07.2021 звернувся до Господарського суду міста Києва з проханням повідомити інформацію про стан розгляду справи № 910/10897/17.

Господарський суд міста Києва листом від 30.07.2021 повідомив Господарському суду Миколаївської області, що в судовому засіданні 02.06.2021 судом завершено розгляд справи № 910/10897/17 по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до змісту якої у задоволенні позовних вимог АТ "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" відмовлено; до листа додана копія рішення Господарського суду м. Києва від 02.06.2021 по справі № 910/10897/17.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.08.2021 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі на 18 жовтня 2021 року.

Ухвалою суду від 18.10.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 01 листопада 2021 року о 13 год. 00 хв.

01 листопада 2021 року відповідач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав клопотання в якому просить суд зупинити провадження у справі №915/815/16 до винесення остаточного рішення у справі №910/10897/17. Вказує, що під час розгляду справи №910/10897/17 досліджуються обставини прийняття відповідних рішень Міненерговугілля та НКРЕКП, а також вплив таких рішень на виникнення у відповідача за цією справою шкоди. Саме ці рішення зазначені у Сертифікаті Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини від 31.03.2016 №6083, як обставини непереборної сили і саме у зв`язку з цими обставинами виникає необхідність, на думку ВГСУ виконання відповідачем вимог ст..625 Цивільного кодексу України. Зазначає, що справи №915/815/16 та №910/10897/17 є взаємопов`язаними.

Ухвалою суду від 01.11.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 19 листопада 2021 року о 10 год. 00 хв. Розгляд клопотання про зупинення провадження у справі відкладено на наступне підготовеу засіданні.

У зв`язку з перебуванням судді Семенчук Н.О. у відпустці підготовче засідання у справі призначене на 19.11.2021 о 10 год. 00 хв. не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.11.2021 підготовче засідання призначено на 25 листопада 2021 року о 10 год. 00 хв.

23.11.2021 відповідач засобами електронного зв`язку до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав додаткові пояснення у справі в яких зазначає, що виробничо - технологічні втрати газу є безумовною та невід`ємною частиною транспортування (розподілу) природного газу, обсяг якого не використовується відповідачем для власних потреб і єдиним шляхом його уникнення є припинення фізичного розподілу природного газу всім споживачам об`єкти споживання яких приєднані до газорозподільної системи АТ «Миколаївгаз». У АТ «Миколаївгаз», як суб`єкта природних монополій, що здійснює розподіл природного газу всім споживачам, об`єкти споживання яких перебувають зоні ліцензійної діяльності відповідача, в силу діючих в спірний період норм чинного законодавства, зокрема Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1729 «Про забезпечення споживачів природним газом» та Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999 року. Був обов`язок щодо безперервного постачання споживачем природного газу, а отже і забезпечення безаварійної та безперервної роботи газорозподільної системи, а як наслідок - необхідність закуповувати газ для потреб ВТВ. При цьому, з урахуванням Закону України «Про функціонування ринку природного газу» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.07.2012 №705, відповідач не мав можливості вільного вибору контрагента для укладення договору, оскільки гарантованим постачальником природного газу був саме позивач - НАК «Нафтогаз України». Вказує, що можливість відповідача розраховуватись за природний газ для потреб ВТВ перед позивачем прямо залежить від затвердженого гранично допустимого розміру ВТВ, а також від наявності та суми, передбаченої в тарифі на розподіл природного газу відповідної складової. Зазначає, що протягом 2014-2015 років при формуванні та затвердженні гранично допустимого розміру виробничо-технологічних втрат та нормативних витрат та тарифу на розподіл природного газу Міненерго та НКРЕКП було не враховано обсяги витрат газу на покриття виробничо- технологічних втрат та нормативних витрат в розмірі 11,399 млн. куб.м.газу на загальну суму 80 069 040,00 грн. з ПДВ, та відповідно затверджено економічно необґрунтований тариф. Зазначає, факт затвердження необ`єктивного тарифу на транспортування газу розподільними газопроводами підтверджується Торгово - промислової палати України, викладеним в Сертифікаті про форс мажорні обставини №6083 від 31.03.2016 року.

Представник відповідача у підготовчому засіданні 09.12.2021 не підтримує клопотання про зупинення провадження у справі та просить суд його не розглядати, оскільки судове рішення у справі №910/10897/17 набрало законної сили.

Ухвалою суду від 09.12.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 січня 2022 року о 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 13.01.2022, яку занесено до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 08 лютого 2022 року.

Ухвалою суду від 08.02.2022, яку занесено до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 16 лютого 2022 року 0 13 год. 00 хв.

14 лютого 2022 року позивач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області засобами електронного зв`язку надав пояснення по справі в яких зазначає, що на момент подання позовної заяви, розмір основної заборгованості відповідача становив 63 087 501,32 грн. В межах розгляду даної справи, 24.10.2016 судом було винесено дві ухвали про припинення провадження в частині позовних вимог в таких розмірах: 343 451,68 грн. та 25 157,75 грн. Після порушення провадження у справі , а саме 12.09.2016 та 13.09.2016 відповідачем було здійснено часткове погашення основної заборгованості в розмірі 542 361,48 грн. та 376 105,08 грн. відповідно. Таким чином, станом на момент розгляду даної справи розмір основної заборгованості відповідача за договором №13-103-ВТВ від 04.01.13 становить 61 800 425,33 грн.

Ухвалою суду від 16.02.2022, яку занесено до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 18 лютого 2022 року об 11 год. 30 хв.

17 лютого 2022 року відповідач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав додаткові пояснення по справі.

17.02.2022 відповідач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав клопотання про призначення у справі №915/815/16 будівельно - технічної експертизи.

18.02.2022 позивач засобами електронного зв`язку до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав заперечення в яких просить суд залишити без розгляду додаткові пояснення відповідача від 17.02.2022 та не враховувати їх при прийнятті рішення по даній справі та залишити без розгляду клопотання відповідача від 17.02.2022 про призначення експертизи.

Відповідно до ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Частиною 1 статті 43 Господарським процесуальним кодексом України, передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до ч.3 ст.80 ГПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно ч.8 ст.80 ГПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Суд зазначає, що за весь час розгляду справи відповідач не повідомляв суд про неможливість подання доказів у встановлений законом строк з об`єктивних причин, не заявляв клопотань про встановлення додаткового строку для подання доказів чи про продовження строку.

Згідно з ч.2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що додаткові пояснення відповідача та клопотання про призначення по справі будівельно - технічної експертизи подані з пропуском строку, встановленого законом на їх подання, а причини поважності такого пропуску строку зазначені відповідачем не можуть бути визнані судом як обґрунтовані з причин, що не залежали від волі відповідача, то на підставі ст. ст. 118, 207 ГПК України, суд доходить висновку про залишення додаткових пояснень відповідача та клопотання про призначення у справі будівельно- технічної експертизи без розгляду.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.02.2022 закрито провадження у справі в частині позовних вимог Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» заборгованості за поставлений природний газ у сумі 918 466,56 грн. - у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 61 800 425,33 грн., пені - 5353849,84 грн., 3% річних - 365035,20 грн. за прострочення виконання зобов`язань за поставлений природний газ по договору №13-103-ВТВ від 04.01.2013.

Третя особа в судове засідання 18.02.2022 не з`явилась про ча ста місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

04.01.2013 між Публічним акціонерним товариством НАК "Нафтогаз України" (далі - продавець) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (далі - покупець) було укладено договір № 13-103-ВТВ купівлі-продажу природного газу (Далі- Договір), згідно якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2013-2015 роках природний газ, а покупець зобов`язується - прийняти та оплатити газ на умовах цього договору (п.1.1 Договору в редакції Додаткової угоди №11 від 22.12.2014).

Пунктом 1.2 договору сторони передбачили, що газ використовується покупцем виключно для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат Покупця.

Згодом до вказаного договору були внесені зміни та доповнення додатковими угодами № 1 від 04.04.2013, № 2 від 10.07.2013, № 3 від 08.08.2013, № 4 від 31.12.2013, № 5 від 28.04.2014, № 6 від 15.05.2014, №7 від 10.06.2014, №8 від 05.09.2014, №9 від 10.11.2014, №10 від 08.12.2014, №11 від 22.12.2014, № 12 від 05.02.2015, №13 від 10.03.2015, №14 від 03.04.2015, №15 від 12.05.2015, № 16 від 03.06.2015, №17 від 10.07.2015, №18 від 12.10.2015, №19 від 28.10.2015.

Відповідно до пункту 3.1 договору право власності на газ переходить від продавця до покупця у пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ.

Згідно пунктів 3.3 - 3.5 договору приймання - передача газу, переданого продавцем покупцю у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов`язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов`язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами в національній валюті шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2 договору.

Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між продавцем і покупцем. У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання-передачі до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. У будь-якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу (п. 6.1 у редакції додаткової угоди № 11 до договору).

Відповідно до пунктів 7.1 - 7.2 за не виконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно чинному законодавству України.

У разі невиконання покупцем умов договору він зобов`язується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Пунктами 8.1-8.4 передбачено "форс-мажорні обставини", згідно яким сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків щодо договору, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили.

Під форс-мажорними обставинами розуміють обставини, які виникли внаслідок непередбачених сторонами подій і невідворотного характеру, включаючи вибухи на газопроводі, пожежі, землетруси, повені, оповзні, інші стихійні лиха, війну або військові дії.

Настання обставини форс-мажору підтверджується у встановленому законодавством порядку.

Сторонами погоджено, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2013, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення (стаття 11 договору в редакції додаткової угоди № 11).

Так, на виконання умов договору ПАТ "НАК "Нафтогаз України" поставлено ПАТ "Миколаївгаз" природний газ на загальну суму 394922070,20 грн., що підтверджується наявними у справі:

- актами приймання-передачі природного газу (т.1 а.с. 62-81), підписані

представниками сторін, підписи яких скріплені печатками юридичних осіб. Акти з боку відповідача підписані без зауважень та за відсутності претензій та повідомлень про порушення позивачем умов Договору.

- актом звірки розрахунків сторін за період 01.01.2013 - 31.08.2016 та не

заперечується сторонами.

Відповідач свої зобов`язання за Договором щодо оплати поставленого природного газу виконав частково.

Підставою для звернення із даним позовом до суду стало неналежне виконання ПАТ "Миколаївгаз" грошових зобов`язань за договором, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 61 800 425,33 грн.

Відповідач у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на те, що відповідно до умов договору газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробничо-технологічних витрат (ВТВ) та нормованих втрат. Можливість відповідача розрахуватись за природний газ для потреб ВТВ перед позивачем прямо залежить від затвердженого граничного допустимого розміру ВТВ, а також від наявності та суми, передбаченої у тарифі на розподіл природного газу відповідної складової. Протягом 2014 - 2015 років при формуванні та затвердженні гранично допустимого розміру ВТВ та тарифу на розподіл природного газу Міненерго та НКРЕКП не було враховано обсяги витрат газу на покриття ВТВ, та відповідно затверджено економічно необґрунтований тариф.

Сертифікатом Торгово-промислової палати України №6083 від 31.03.2016 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили ), а саме: дії/бездіяльність третіх осіб/органів держаної влади Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» щодо настання зобов`язань, виконання яких передбачено щомісячно: оплата придбаного протягом 2014-2015 років природного газу в частині обсягів виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат, які не були враховані при встановлені тарифів на розподіл природного газу, у розмірі 13,611 млн.куб.м. за Договором №13-103-ВТВ на купівлю - продаж природного газу, укладеним 04.01.2013. Період дії форс-мажорних обставин ( обставин непереборної сили): дата настання 01 травня 2014 року, дата закінчення тривають до 31 березня 2016 року. Про настання обставин форс-мажору Відповідач повідомив Позивача листом від 11.04.2016 №04/1338, до якого додав копію сертифікату. Таким чином, на думку відповідача, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором, на період дії форс-мажорних обставин, спричинених незаконними діями/бездіяльністю третіх осіб, на які Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» не може вплинути, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. У зв`язку з вищевикладеним Відповідач просив суд першої інстанції відмовити Позивачу в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до п.п. 8.1, 8.2 Договору, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків щодо договору, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). Під форс-мажорними обставинами розуміють обставини, які виникли внаслідок непередбачених сторонами подій надзвичайного і невідворотного характеру, включаючи вибухи на газопроводі, пожежі, землетруси, повені, оповзні, інші стихійні лиха, війну або військові дії. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Згідно п. 8.3 Договору, сторони зобов`язані негайно повідомити про обставини форс-мажору та протягом чотирнадцяти днів з дати їх виникнення надати підтверджуючі документи відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» (далі - Закон), Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Відповідно до ч. 2 статті 14-1 Закону, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Так, 31.03.2016 Торгово-промисловою палатою України виданий Сертифікат № 6083 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) на підтвердження настання форс-мажорних обставин, що полягають у дії/бездіяльності третіх осіб/органів державної влади, які призвели до унеможливлення виконання відповідачем зобов`язання щодо остаточного розрахунку за договором № 13-103-ВТВ по оплаті придбаного протягом 2014-2015 років природного газу в частині обсягів виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат, які не були враховані при встановлені тарифів на розподіл природного газу, які настали з 01 травня 2014 року та тривають на 31 березня 2016 року.

Частиною першою ст. 614 Цивільного Кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 617 Цивільного Кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Пунктом 1 частини 1 статті 263 Цивільного кодексу України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

За змістом частини 2 статті 218 Господарського кодексу України підставою для звільнення від відповідальності є тільки непереборна сила, що одночасно має ознаки надзвичайності та невідворотності.

Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Таким чином, непереборна сила (форс-мажорні обставини) повинна мати ознаки надзвичайності і невідворотності, однак встановлені Торгово-промисловою палатою у Сертифікаті від 31032016 №6083 обставини, а саме, дії/бездіяльність третіх осіб, які призвели до унеможливлення виконання відповідачем своїх зобов`язань, визначених пунктом 6.1 Договору по оплаті придбаного протягом 2014-2015 років природного газу в частині обсягів виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат, які не були враховані при встановленні тарифів на розподіл природного газу, не мають ознак надзвичайності і невідворотності.

Такі обставини не відповідають розумінню непереборної сили, визначеної в ст. 617 ЦК України, оскільки протягом дії Договору відповідач отримував природний газ та погоджувався на його ціну, у тому числі й шляхом укладання додаткових угод щодо ціни на природний газ і при цьому був обізнаний щодо встановлених тарифів.

Отже, зазначені Торгово-промисловою палатою у сертифікаті від 31.03.2016 №6083 обставини не є підставою для звільнення відповідача як від виконання основного зобов`язання щодо оплати природного газу, так і від відповідальності за його невиконання.

Подібну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 р. у справі № 926/2343/16.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного Кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім аб оіншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 Цивільного Кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні -покупцеві товар (Товари), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного Кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного Кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то вон опідлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п.1 ст.193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заперечення відповідача щодо невиконання зобовязання у звязку з наявністю форс-мажорних обставин безпідставними, а позовні вимоги позивача про стягнення основної заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу 13-103-ВТВ від 04.01.2013 у розмірі 61 800 425,33 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У п. 7.2 Договору сторони погодили умову, що у разі невиконання покупцем умов пунктів 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити Продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

У відповідності до п.9.2 Договору, строк в межах якого сторони можуть зврнутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 3 роки.

Позивач згідно надано до суду розрахунку (т.1 а.с.24-33) нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню у загальному розмірі 5 353 849,84 грн. нараховану:

- за зобов`язаннями березня 2015 року за період з 21.01.2016 по 21.01.2016 в сумі 4 704,23 грн.;

- за зобов`язаннями квітня 2015 року за період з 21.01.2016 по 12.02.2016 в сумі 39 441,49 грн.;

- за зобов`язаннями травня 2015 року за період з 21.01.2016 по 12.02.2016 в сумі 261 037,01 грн.;

- за зобов`язаннями червня 2015 року за період з 21.01.2016 по 12.02.2016 в сумі 208 953,07 грн.;

- за зобов`язаннями липня 2015 року за період з 21.01.2016 по 12.02.2016 в сумі 201 970,58 грн.;

- за зобов`язаннями серпня 2015 року за період з 21.01.2016 по 12.02.2016 в сумі 208 089,27 грн.;

- за зобов`язаннями вересня 2015 року за період з 21.01.2016 по 26.02.2016 в сумі 430 755,35 грн.;

- за зобов`язаннями листопада 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.03.2016 в сумі 1 900 825,48 грн.;

- за зобов`язаннями грудня 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.03.2016 в сумі 2 098 073,36 грн.

Судом за допомогою програми «Законодавство» перевірений розрахунок пені з урахуванням вірного визначення кількості днів прострочення, а саме без включення днів фактичної сплати суми заборгованості в період часу за який здійснюється стягнення пені, та визначено, що обґрунтований розмір пені становить 5 279 835,92 грн. (абз.1 п.1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань"), нараховані:

- за зобов`язаннями квітня 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.02.2016 в сумі 25 492,22 грн.;

- за зобов`язаннями травня 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.02.2016 в сумі 249 687,57 грн.;

- за зобов`язаннями червня 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.02.2016 в сумі 199 868,15 грн.;

- за зобов`язаннми липня 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.02.2016 в сумі 193 189,24 грн.;

- за зобов`язаннями серпня 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.02.2016 в сумі 199 041,91 грн.;

- за зобов`язаннями вересня 2015 року за період з 21.01.2016 по 25.02.2016 в сумі 417 196,12 грн.;

- за зобов`язаннями листопада 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.03.2016 в сумі 1 897 287,34 грн.;

- за зобов`язаннями грудня 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.03.2016 в сумі 2 098 073,36 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 74 013,92 грн. (5 353 849,84 грн. - 5 279 835,92 грн.) задоволенню не підлягають.

Статтею 625 Цивільного Кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За своєю правовою природою 3% річних є мірою виключної відповідальності за прострочку виконання грошового зобов`язання у вигляді плати боржника за користування чужими грошовими коштами в період прострочки виконання ним грошового зобов`язання перед кредитором. 3 % річних та інфляційні нарахування не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

На підставі ст.625 Цивільного Кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних у загальній сумі 365 035,20 грн. нараховані:

- за зобов`язаннями березня 2015 року за період з 21.01.2016 по 21.01.2016 в сумі 320,74 грн.;

- за зобов`язаннями квітня 2015 року за період з 21.01.2016 по 12.02.2016 в сумі 2 689,20 грн.;

- за зобов`язаннями травня 2015 року за період з 21.01.2016 по 12.02.2016 в сумі 17 797,98 грн.;

- за зобов`язаннями червня 2015 року за період з 21.01.2016 по 12.02.2016 в сумі 14 246,80 грн.;

- за зобов`язаннми липня 2015 року за період з 21.01.2016 по 12.02.2016 в сумі 13 770,72 грн.;

- за зобов`язаннями серпня 2015 року за період з 21.01.2016 по 12.02.2016 в сумі 14 187,90 грн.;

- за зобов`язаннями вересня 2015 року за період з 21.01.2016 по 26.02.2016 в сумі 29 369,68 грн.;

- за зобов`язаннями листопада 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.03.2016 в сумі 129 601,73 грн.;

- за зобов`язаннями грудня 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.03.2016 в сумі 143 050,45 грн.

Судом за допомогою програми «Законодавство» перевірений розрахунок 3% річних з урахуванням вірного визначення кількості днів прострочення, а саме без включення днів фактичної сплати суми заборгованості в період часу за який здійснюється стягнення 3% річних, та визначено, що розмір 3% річних який підлягає задоволенню становить 359 988,81 грн. (абз.1 п.1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань"), нараховані:

- за зобов`язаннями квітня 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.02.2016 в сумі 1 738,11 грн.;

- за зобов`язаннями травня 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.02.2016 в сумі 17 024,15 грн.;

- за зобов`язаннями червня 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.02.2016 в сумі 13 627,37 грн.;

- за зобов`язаннями липня 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.02.2016 в сумі 13 171,99 грн.;

- за зобов`язаннями серпня 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.02.2016 в сумі 13 571,04 грн.;

- за зобов`язаннями вересня 2015 року за період з 21.01.2016 по 25.02.2016 в сумі 28 445,19 грн.;

- за зобов`язаннями листопада 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.03.2016 в сумі 129 360,50 грн.;

- за зобов`язаннями грудня 2015 року за період з 21.01.2016 по 11.03.2016 в сумі 143 050,45 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 5 046,39 грн. (365 035,20грн. - 359 988,81 грн.) задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того що, згідно ст.129 ГПК України, у разі часткового задоволення позову, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у відповідності до ст.129 ГПК України, судовий збір у розмірі 204 633,00 грн. покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 7, 11, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовзадовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Миколаївгаз" (54000, вул. Погранична, 159, м. Миколаїв, , електронна адреса: ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01001, вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, , електронна адреса: ):

- 61800425,33 грн. - основний борг;

- 5279835,92 грн. - пеня;

- 359988,81 грн. - 3% річних;

- 204633, 00 грн. - судовий збір.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскарженев порядку та строки, передбаченіст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України

Вступна та резолютивна частина рішення проголошені в судовому засіданні 18.02.2022, повний текст рішення підписано суддею 08.08.2022 (після відновлення розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.07.2022 №41 територіальної підсудності судових справ Господарського суду Миколаївської області) .

Суддя Н.О. Семенчук