ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.08.2022 справа № 914/1729/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Юркевича М.В. розглянувши

Заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд», м. Івано-Франківськ,

до боржника: Львівського національного університету природокористування, с. Дубляни,

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 162 539,32 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №240605 від 18.01.2022 року

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» звернулося до Господарського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Львівського національного університету природокористування 162 539,32 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №240605 від 18.01.2022 року.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на таке.

Частиною першою статті 147 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із вимогами ч. 2 (пункти 4, 5), ч. 3 (пункти 3, 4) ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається із поданої до суду заяви про видачу судового наказу, позивачем зазначено боржника за заявою Львівський національний університет природокористування ().

На підтвердження виникнення заборгованості боржника, заявником додано до заяви:

- копію Договору про постачання електричної енергії споживачу №240605 від 18.01.2022р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» (постачальником) та Івано-Франківським коледжем Львівського національного аграрного університету, ) (споживач);

- копію Заяви-приєднання (Додаток 1) до договору про постачання електричної енергії споживачу №240605 від 18.01.2022р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» (постачальником) та Івано-Франківським коледжем Львівського національного аграрного університету (споживач);

- копію Комерційної пропозиції №1 (Додаток №2) до договору про постачання електричної енергії споживачу №240605 від 18.01.2022р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» (постачальником) та Івано-Франківським коледжем Львівського національного аграрного університету (споживач);

- розрахунок заборгованості споживача - Івано-Франківського коледжу Львівського національного університету природокористування;

- рахунки за електроенергію, споживач - Івано-Франківський коледж Львівського національного аграрного університету;

- Акти про використану електричну енергію, споживач - Івано-Франківський коледж Львівського національного аграрного університету.

Судом встановлено, що до матеріалів заяви про видачу судового наказу не долучено доказів, що підтверджували б наявність договірних відносин між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» та Львівський національний університет природокористування, як споживачем за спірним Договором про постачання електричної енергії споживачу №240605 від 18.01.2022р.

Пунктом 3 частини 1 статті 152 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає статті 148 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи те, що до заяви про видачу судового наказу не додано доказів, що підтверджували порушення права грошової вимоги боржником - Львівським національним університетом природокористування, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку відмовити у видачі судового наказу на підставі п. 3 ч.1 ст. 152 ГПК України.

Суд роз`яснює заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатенерготрейд» про стягнення з Львівського національного університету природокористування 162 539,32 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №240605 від 18.01.2022 року.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Юркевич М.В.