ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01.08.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/957/21
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Валєєвої Т.Е.,
при секретарі судового засідання Микитин Р.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (вх.№9077/22 від 08.07.2022) про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод-Техмаш"
про стягнення 149 698,36 грн заборгованості
від позивача: Кравець О.І. - представник (в режимі відеоконференції);
від відповідача: не з`явилися
У провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходилася справа №909/957/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (далі - ТОВ "Порше Лізинг Україна", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод-Техмаш" (далі - ТОВ "Завод-Техмаш", відповідач) про стягнення 149 698,36 грн заборгованості (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 27.06.2022 у справі №909/957/21 позов задоволено частково, стягнено з відповідача на користь позивача 6 985,41 грн лізингового платежу, 350,16 грн суми 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання зі сплати лізингових платежів, 901,81 грн інфляційних втрат за час прострочення грошового зобов`язання зі сплати лізингових платежів, 42 163,59 грн плати за фактичне користування об`єктом лізингу, 780,03 грн суми 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання зі сплати за фактичне користування об`єктом лізингу, 931,79 грн інфляційних втрат за час прострочення грошового зобов`язання зі сплати за фактичне користування об`єктом лізингу, 97 570,05 грн інших витрат, понесених позивачем, а також 2 245,24 грн судового збору.

08.07.2022 до суду від позивача надійшла заява (вх.№9077/22) про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 13 800,00 грн витрат позивача на професійну правничу допомогу. До заяви додано документи на підтвердження понесених витрат.

Дії суду щодо розгляду заяви.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 12.07.2022 призначено розгляд заяви ТОВ "Порше Лізинг Україна" (вх.№9077/22 від 08.07.2022) про ухвалення додаткового рішення у справі №909/957/21 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у судовому засіданні на 20.07.2022.

У судовому засіданні 20.07.2022 суд відклав розгляд заяви на 01.08.2022 (відповідну ухвалу занесено до протоколу судового засідання), про що представник позивача повідомлений у судовому засіданні в режимі відеоконференції, а відповідач - ухвалою-повідомленням про судове засідання.

У судовому засіданні 01.08.2022 представник позивача, який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, подану заяву підтримав, просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 13 800,00 грн. Від відповідача представник не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду заяви відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке знаходиться у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 01.08.2022 судом оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення на підставі ст. 240, 244 ГПК України.

Обставини справи, встановлені судом.

У позовній заяві позивач вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу становить 12 000,00 грн.

У судовому засіданні до закінчення судових дебатів представник позивача зробила заяву про подання доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу після прийняття рішення у справі.

Також, 27.06.2022 електронною поштою до суду надійшло клопотання представника позивача (вх.№7869/22; підписане КЕП), в якому позивач просив вирішити питання про судові витрати на правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У рішенні від 27.06.2022 за наслідками розгляду справи по суті суд не вирішував питання щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу.

У заяві від 08.07.2022 (вх.№9077/22) про ухвалення додаткового рішення позивач просив суд стягнути з відповідача 13 800,00 грн витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Позивачем подано до суду докази понесення ним витрат на професійну правничу допомогу (заява з додатками вх.№9047/22 від 08.07.2022), а саме:

1.1) договір про надання юридичних послуг від 27.03.2018, укладений між ТОВ "Юридична компанія "Праймлекс" (виконавець) та ТОВ "Порше Лізинг Україна" (замовник), за умовами якого передбачено винагороду, зокрема за надання послуг супроводу справи у суді І інстанції в сумі 12 000,00 грн (т.с. 2, а.с. 46-48);

1.2) додаткову угоду №1 від 21.02.2020 до договору про надання юридичних послуг від 27.03.2018, якою внесено зміни до договору, зокрема в частині розміру вартості послуг супроводу справи у суді І інстанції в сумі 13 800,00 грн (т.с. 2, а.с. 49);

1.3) акт надання послуг №ПЛ-0063/01 від 03.09.2020 на суму 6 900,00 грн щодо надання юридичних послуг згідно з п. 2.1 договору від 27.03.2018, а саме з підготовки позову про стягнення заборгованості (ТОВ "Завод-Техмаш") (т.с. 2, а.с. 53);

1.4) виписку по рахунках позивача за 22.09.2020, зокрема щодо перерахування ТОВ "Юридична компанія "Праймлекс" 6 900,00 грн (т.с. 2, а.с. 51-52);

2) додаткову угоду від 24.05.2021 до договору про надання юридичних послуг від 27.03.2018, укладену між ТОВ "Юридична компанія "Праймлекс" (первісний виконавець), ТОВ "Порше Лізинг Україна" (замовник) та Адвокатським об"єднанням "Праймлекс" (новий виконавець), за умовами якої сторони домовились замінити одну із сторін договору про надання юридичних послуг від 27.03.2018, а саме передати новому виконавцю - Адвокатському об`єднанню "Праймлекс" всі права та обов`язки первісного виконавця за договором про надання юридичних послуг (т.с. 2, а.с. 50);

3.1) договір про надання професійної правничої допомоги від 24.05.2021, укладений між Адвокатським об`єднанням "Праймлекс" (виконавець) та ТОВ "Порше Лізинг Україна" (замовник), за умовами якого передбачено винагороду, зокрема за представництво інтересів замовника у суді І інстанції (т.с. 2, а.с. 54-56);

3.2) акт надання послуг №ПЛУ-0063/02АО від 28.06.2022 на суму 6 900,00 грн щодо надання юридичних послуг згідно з п. 2.1 договору від 27.03.2018 та п. 4 додаткової угоди від 24.05.2021 до договору, а саме з супроводу справи в суді І інстанції (ТОВ "Завод-Техмаш") (т.с. 2, а.с. 59);

3.3) рахунок-фактуру №ПЛУ-0063/02АО від 28.06.2022 на суму 6 900,00 грн (т.с. 2, а.с. 57);

3.4) платіжне доручення № від 30.06.2022 на суму 6 900,00 грн, згідно з яким позивачем перераховано Адвокатському об`єднанню "Праймлекс" 6 900,00 грн (т.с. 2, а.с. 58).

Норми права, які застосував суд. Мотиви їх застосування.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тотожне правило містить й частина 1 статті 221 ГПК України, за якою, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Позивачем вчинено процесуальні дії щодо заявлення суду про подання доказів на підтвердження понесених судових витрат після ухвалення рішення у справі та щодо подання таких доказів суду з дотриманням порядку і строків, встановлених ГПК України.

Щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу

Частиною 4 статті 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Будь-яких клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, до суду від відповідача не надходило.

У зв`язку з чим, відсутні правові підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу судом.

Щодо обґрунтованості витрат на професійну правничу допомогу

Виходячи з приписів ч. 6 ст. 129 ГПК України, сума судових витрат, заявлена до відшкодування, може перевищувати суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку.

Однак, у силу ч. 1 ст. 123 ГПК України судовими витратами, окрім судового збору, є витрати, пов`язані з розглядом справи.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Отже, судові витрати, в т.ч. витрати на професійну правничу допомогу, мають бути пов`язаними з розглядом справи.

Внаслідок існування зв`язку між конкретною судовою справою та витратами на професійну правничу допомогу останні набувають статусу судових витрат.

Як встановлено судом, витрати на професійну правничу допомогу обґрунтовуються позивачем двома актами надання послуг, а саме:

- №ПЛ-0063/01 від 03.09.2020 про надання послуг з підготовки позову про стягнення заборгованості (ТОВ "Завод-Техмаш") на суму 6 900,00 грн;

- №ПЛУ-0063/02АО від 28.06.2022 про надання послуг з супроводу справи в суді І інстанції (ТОВ "Завод-Техмаш") на суму 6 900,00 грн.

Водночас перший з двох актів за №ПЛ-0063/01 про надання послуг з підготовки позову складений03.09.2020, а позов датований 26.09.2021 та надійшов до суду 01.10.2021 (згідно з відомостями штемпеля вхідної кореспонденції суду), тобто більше ніж через рік після підписання акта про надання послуг.

Крім того, додані до позовної заяви розрахунки інфляційних втрат і суми 3% річних датовані 25.05.2021; судовий збір за подання позовної заяви зазначений у позовній заяві (та сплачений позивачем) у розмірі, обрахованому за ставкою, яка діяла вже у 2021 році.

Отже, акт надання послуг №ПЛ-0063/01 від 03.09.2020 на суму 6 900,00 грн не може свідчити про надання послуг з підготовки даного позову.

З огляду на вимоги ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України).

Європейський суд з прав людини у п. 95 рішення від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", п. 34-36 рішення від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інші проти України", п. 80 рішення від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", п. 88 рішення від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" неодноразово наголошує про те, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведе, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, подані докази не підтверджують, що понесені позивачем витрати на підставі акта надання послуг №ПЛ-0063/01 від 03.09.2020 є витратами, пов`язаними з підготовкою позову у даній справі, а відтак, не свідчать, що ці витрати є судовими у розумінні ст. 123, 129 ГПК України.

Ураховуючи вищевикладене, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 900,00 грн за актом надання послуг №ПЛ-0063/01 від 03.09.2020 не є обґрунтованими та, відповідно, не підлягають розподілу між сторонами.

Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 6 900,00 грн щодо супроводу справи в суді І інстанції за актом наданих послуг №ПЛУ-0063/91АО від 28.06.2022 визнаються судом обґрунтованими, а тому їх належить покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (99,99%), тобто у сумі 6 899,31 грн.

На підставі наведеного заява ТОВ "Порше Лізинг Україна" (вх.№9077/22 від 08.07.2022) про ухвалення додаткового рішення у справі №909/957/21 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково на суму 6 899,31 грн.

Керуючись ст. 73, 74, 77, 80, 123, 126, 129, 221, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (вх.№9077/22 від 08.07.2022) про ухвалення додаткового рішення у справі №909/957/21 щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод-Техмаш" (вул. Промислова, 5, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300; ідентифікаційний код 40011877) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (просп. Павла Тичини, 1-В, м. Київ, 02152; ідентифікаційний код 35571472) 6 899,31 грн (шість тисяч вісімсот дев"яносто дев"ять гривень тридцять одну копійку) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.08.2022.

Суддя Т.Е. Валєєва