ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2022 р. Справа№ 910/17080/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання Токар Т.Г.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 26.05.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІБІЛД"

на рішення Господарського суду м.Києва від 21.12.2021 (повний текст підписано 21.12.2021) у справі № 910/17080/21 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІБІЛД"

про стягнення 402659,18 грн.

В судовому засіданні 26.05.2022 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Карат ЛТД» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІБІЛД" про стягнення 402 659,18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором поставки №75/2019 від 06.02.2019 в частині повної оплати отриманого товару, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 321 505,65 грн., за прострочення сплати якої нараховані інфляційні втрати в сумі 3 287,22 грн., 3% річних - 2 482,17 грн., пеня - 13 481,57 грн. та штраф у сумі 61 902,58 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.12.2021 у справі №910/17080/21 позов задоволено частково.

Закрито провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 321 505 грн. 65 коп., у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІБІЛД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат ЛТД" пеню в сумі 13 481 грн. 57 коп., штраф в сумі 61 902 грн. 58 коп., 3% річних в сумі 2 482 грн. 17 коп., інфляційні втрати в сумі 3 287 грн. 22 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 6 039 грн. 89 коп.

Задовольняючи позов частково, місцевий господарський суд виходив з наявності правових підстав для стягнення пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач 10.01.2022 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення 13 481 грн. 57 пені та 61 902 грн. 58 коп. штрафу, прийняти в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням судом норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- відсутня підстава для застосування такої міри відповідальності як договірна санкція у вигляді пені за відсутності конкретно визначеного її розміру в договорі та законі;

- умовами договору передбачено нарахування штрафу за кожен день прострочення виконання зобов`язання, що не відповідає правовій природі штрафу, а тому вимога про стягнення штрафу в розмірі 61 902,58 грн. є безпідставною;

- судом не враховано та не здійснено належної правової кваліфікації спірних правовідносин за результатами оцінки умов договору, що потягло за собою ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення в частині стягнення з відповідача пені та штрафу.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заперечує доводи апелянта, просить апеляційну скаргу відхилити, оскаржуване рішення залишити без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 витребувано у Господарського суду м. Києва матеріали справи №910/17080/21.

Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІБІЛД" до надходження матеріалів справи з Господарського суду м. Києва.

26.01.2022 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2022 у зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці, апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІБІЛД" на рішення Господарського суду м.Києва від 21.12.2021 у справі №910/17080/21, розгляд справи призначено на 17.03.2022.

Проте, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Отже, судове засідання 17.03.2022 у справі № 910/17080/21 не відбулося.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2022 призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІБІЛД" на рішення Господарського суду м.Києва від 21.12.2021 у справі №910/17080/21 на 26.05.2022.

Явка представників сторін

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

Повідомлення із копією ухвали Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2022 про призначення справи до розгляду на 26.05.2022, засвідченою електронно-цифровими підписами суддів, було надіслане судом на електронну адресу позивача, зазначену в матеріалах справи, що підтверджується роздруківкою електронного листування.

Крім того, інформація щодо призначення розгляду справи №910/17080/21 на 26.05.2022 була розміщена на офіційному веб-сайті Судової влади України за посиланням: https://anec.court.gov.ua/sud4873/gromadyanam/povidomlennya/1271193/.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 26.05.2022 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, ухвалите нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу.

Представник позивача в судове засідання апеляційної інстанції 26.05.2022 не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника позивача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

06.02.2019 між ТОВ "Карат ЛТД" (далі - Постачальник) та ТОВ "ЮНІБІЛД" (далі - Замовник) було укладено Договір №75/2019 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується систематично постачати і передавати у власність Покупцю товар, передбачений у рахунках-фактурах, згідно яких було проведено відвантаження товару, видаткових накладних або специфікаціях, які додаються до даного Договору і складають його невід`ємну частину, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного Договору.

Згідно п. 6.2. договору, Покупець зобов`язаний оплатити вартість товару, вказаній в рахунку-фактурі та згідно виставленого рахунку, протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту відвантаження товару.

Перехід права власності на товар відбувається в момент підписання видаткової накладної, згідно якої Товар відпускається Покупцю (п. 7.3. договору).

У п. 11.1. договору зазначено, що Покупець за даним договором несе наступну відповідальність: за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, по даному договору, нараховується пеня згідно ЗУ « Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та Господарського кодексу України від суми простроченного платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6.7. договору, у разі порушення Покупцем умов оплати згідно п. 6.2. більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів, Покупець окрім пені згідно п.11.1, сплачує Постачальнику за кожні наступні тридцять днів прострочення штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу.

Даний Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2019 р. або до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань згідно Договору. У випадку відсутності письмових заперечень з боку сторін, висловлених не пізніше як за 10 днів до закінчення терміну дії цього Договору, Договір вважається пролонгованим на наступний рік включно. (п. 13.1., 13.3. договору).

Позивач протягом травня-липня 2021 року здійснив поставку продукції відповідачу на загальну суму 930 117,27 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними, копії яких знаходяться в матеріалах справи, а саме №18394 від 20.05.2021 на суму 66495, 79 грн., №22986 від 18.06.2021 на суму 60200, 21 грн., №22817 від 17.06.2021 на суму 104919, 00 грн., №21900 від 11.06.2021 на суму 522736, 92 грн., №22336 від 15.06.2021 на суму 20981, 23 грн., №24214 від 30.06.2021 на суму 18030, 94 грн., №25624 від 08.07.2021 на суму 4420, 18 грн., №20556 від 02.06.2021 на суму 6264, 00 грн., №25418 від 07.07.2021 на суму 14638, 62 грн., №23401 від 23.06.2021 на суму 6859, 15 грн., №22139 від 14.06.2021 на суму 3612, 00 грн., №22593 від 16.06.2021 на суму 21011, 59 грн., №23430 від 23.06.2021 на суму 3584, 40 грн., №24247 від 30.06.2021 на суму 2691, 34 грн, №2442 від 01.07.2021 на суму 1275,77 грн., №24465 від 01.07.2021 на суму 3483, 07 грн., №24561 від 02.07.2021 на суму 4634, 04 грн., №25118 від 06.07.2021 на суму 10105, 20 грн., №26037 від 12.07.2021 на суму 8162, 40 грн., №25621 від 08.07.2021 на суму 8448, 72 грн., №25748 від 09.07.2021 на суму 4147, 50 грн.

Відповідач, поставлений товар на суму 608 611,62 грн., оплатив частково, а саме в сумі 52459,50 грн. згідно платіжного доручення №4211 від 25.05.2021 за видатковою накладною №22817 від 17.06.2021, в сумі 522736,92 грн. згідно платіжного доручення №5323 від 22.06.2021 за видатковою накладною №21900 від 11.06.2021.

Позивач стверджує, що відповідачем допущено неналежне виконання зобов`язань за договором поставки №75/2019 від 06.02.2019 в частині повної оплати отриманого товару, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 321 505,65 грн., за прострочення сплати якої нараховані інфляційні втрати в сумі 3 287,22 грн., 3% річних - 2 482,17 грн., пеня - 13 481, 57 грн. та штраф у сумі 61 902, 58 грн.

Відповідач в свою чергу надав докази оплати поставленого товару, здійсненої після відкриття провадження у даній справі, на суму 319313,12 грн. згідно платіжних доручень №10474 від 02.11.2021, №10475 від 02.11.2021, №10476 від 02.11.2021, №10477 від 02.11.2021, №10478 від 02.11.2021, №10479 від 02.11.2021, №10490 від 02.11.2021, №10491 від 02.11.2021, №10493 від 02.11.2021, №10494 від 02.11.2021, №10495 від 02.11.2021, №10496 від 02.11.2021, №10497 від 02.11.2021, №10498 від 02.11.2021, №10499 від 02.11.2021, №10593 від 02.11.2021, а також накладну повернення №9 від 29.10.2021 постачальнику товару на суму 671,53 грн, підписану сторонами та скріплену їх печатками.

Також, у листі №1165 від 21.10.2021 відповідач просив вважати переплату в сумі 1521, 00 грн. по рахунку №32282 від 17.05.2021 оплатою за поставлений товар по рахунку №29584 від 30.04.2021 (видаткові накладні №18394 від 20.05.2021 та №22986 від 18.06.2021).

Закриваючи провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 321 505 грн. 65 коп., у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, суд врахував погашення відповідачем заборгованості у розмірі 321 505,65 грн. після звернення позивача з позовом до суду.

Вирішуючи питання про стягнення 13 481,57 грн. пені, суд посилався на положення ст.ст.216, 218, 230, ч.6 ст.232 ГК України, ст.ст.549, 551 ЦК України, ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», п. 11.1. договору.

Щодо підстав для стягнення штрафу в розмірі 61 902,58 грн., суд виходив з положень ст.549 ЦК України, ст.230 ГК України та п. 6.7. договору, відповідно до якого у разі порушення Покупцем умов оплати згідно п. 6.2. більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів, Покупець окрім пені згідно п.11.1, сплачує Постачальнику за кожні наступні тридцять днів прострочення штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу.

Позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в сумі 2 482,17 грн. та інфляційних втрат в сумі 3 287,22 грн. задоволені судом з посиланням на положення ст.625 ЦК України.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду підлягає частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Оскільки відповідачем в апеляційному порядку оскаржується рішення суду в частині стягнення 13 481,57 грн. пені, та 61 902,58 грн. штрафу, рішення суду першої інстанції в іншій частині колегією суддів не переглядається, виходячи з положень ст. 269 ГПК України.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у ст. 2 ГК України.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 231 ГК України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом наведених вище положень законодавства розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

У п. 11.1. договору зазначено, що Покупець за даним договором несе наступну відповідальність: за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, по даному договору, нараховується пеня згідно ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та Господарського кодексу України від суми простроченного платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У вказаному пункті договору сторони не встановили конкретний розмір (відсоток) штрафної санкції (пені), яка в силу ч.3 ст.549 ЦК України та ч.4 ст.231 ГК Ураїни підлягає обчисленню саме у відсотках.

Між тим, ч.4 ст.231 ГК України, на яку посилається позивач в обґрунтування розміру нарахованої пені та ст.3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», не встановлює розмір штрафної санкції за порушення грошового зобов`язання, а визначає певний спосіб її формування (у відсотковому відношенні, розмір відсотків визначається через облікову станку НБУ) та встановлює максимальний розмір обчислення, а відтак не можуть бути застосовані як законна підстава для визначення розміру стягуваної пені.

Місцевий господарський суд не звернув уваги на вказані обставини справи та положення чинного законодавства, а тому дійшов помилкового висновку в частині стягнення 13 481,57 грн. пені.

Щодо доводів апелянта про відсутність підстав для стягнення штрафу в розмірі 61902, 58 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 6.7. договору, у разі порушення Покупцем умов оплати згідно п. 6.2. більш ніж на 30 (тридцять) календарних днів, Покупець окрім пені згідно п.11.1, сплачує Постачальнику за кожні наступні тридцять днів прострочення штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу.

Дослідивши розрахунок штрафу по договору поставки №75/2019 між сторонами у справі (а.с.15, т.1), колегія суддів звертає увагу на його відповідність умовам п. 6.7. договору, та проведення нарахування в розмірі 10% від суми простроченого платежу, лише у разі прострочення в оплаті за кожні наступні повні тридцять днів прострочення.

Доводи апелянта про нарахування штрафу за кожен день прострочення виконання зобов`язання, не ґрунтуються на матеріалах справи та умовах укладеного між сторонами договору, а тому колегією суддів відхиляються за безпідставністю.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Місцевий господарський суд не з`ясував всіх обставин справи, не надав належної оцінки доказам, представленим в обґрунтування заявлених вимог, а тому дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення пені.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІБІЛД" на рішення Господарського суду м. Києва від 21.12.2021 у справі №910/17080/21 підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду м.Києва від 21.12.2021 у справі № 910/17080/21 підлягає частковому скасуванню з вищевикладених підстав, з викладенням резолютивної частини в редакції постанови Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, ст.ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІБІЛД" на рішення Господарського суду м. Києва від 21.12.2021 у справі №910/17080/21 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 21.12.2021 у справі № 910/17080/21 скасувати частково, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

« 1. Закрити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 321505,65 грн. у зв`язку з відсутністю предмета спору.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІБІЛД" (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат ЛТД" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 86, ) 61902,58 грн. штрафу, 2482,17 грн. 3% річних, 3287,22 грн. інфляційних втрат, 5837,55 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат ЛТД" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 86, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІБІЛД" (01013, м. Київ, вул. Будіндустрії, буд. 7, ) 665,40 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду м. Києва видати наказ.

5. Матеріали справи №910/17080/21 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 10.08.2022.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

І.А. Іоннікова