ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року Справа № 915/1637/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В., за участю:

секретаря судового засідання Пилипась В.О.

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Миколаївського міського центру зайнятості

(54001, м.Миколаїв, вул.Нікольська, буд.68, ;

ел.адреса: ; адреса представника Середи Н.В.:

54034, м.Миколаїв, вул.Шкільна, буд.2а; ел.адреса: ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Агро С"

(54056, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.81, ;

адреса вказана позивачем: 54056, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.61,

корп.В, оф.209),

про: стягнення заборгованості в розмірі 11169,09 грн, -

в с т а н о в и в:

11.11.2021 Миколаївський міський центр зайнятості звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 11.11.2021 (вх.№16955/21), в якій просить стягнути з ТОВ "Поділля-Агро С" суму фактичних витрат у розмірі єдиного внеску у розмірі 11169,09 грн на працевлаштування безробітного ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач у період з березня 2019 року по лютий 2020 року отримав компенсації витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштування безробітного ОСОБА_1 , який направлений на працевлаштування до ТОВ "Поділля-Агро С" за направленням Миколаївського міського центру зайнятості з 07.02.2019. Проте, 05.06.2020 до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування відповідач звільнив ОСОБА_1 з роботи за згодою сторін, що є підставою для повернення отриманої компенсації.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2021, - справу №915/1637/21 призначено головуючому судді Мавродієвій М.В.

Ухвалою суду від 16.11.2021 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

22.11.2021 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою суду від 29.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 22.12.2021.

22.12.2021 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 24.01.2022.

24.01.2022 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 14.02.2022.

Ухвали суду від 29.11.2021, 22.12.2021 та 24.01.2022 по даній справі були надіслані судом на юридичну адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Агро С" повернуті підприємством зв`язку з приміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 54056, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.81.

Крім того, судом було направлено вказані вище ухвали на адресу відповідача зазначену позивачем у позові: 54056, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.61, корп.В, оф.209.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно із ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин враховуючі приписи п.5) ч.6 ст.242 ГПК України суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач не скористалися наданим йому ч.ч.1, 2, 4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи позивача не спростував.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п.1) ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 14.02.2022 підписано вступну та резолютивну частини рішення суду без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступні обставини.

01.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля-Агро С" звернулось до Миколаївського міського центру зайнятості із заявою про надання компенсації витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування протягом року з дня працевлаштування безробітного ОСОБА_1 з 07.02.2019.

01.04.2019 Миколаївський міський центр зайнятості видав наказ №32 про надання компенсації витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ТОВ "Поділля-Агро С" за працевлаштування з 07.02.2019 безробітного ОСОБА_1 .

У період з березня 2019 року по лютий 2020 року позивачем було виплачено відповідачу компенсації витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на загальну суму 11169,09 грн за працевлаштування безробітного ОСОБА_1 , що підтверджується виставленими рахунками на оплату (№5 від 31.03.2019 на суму 734,45 грн за лютий 2019 року; №6 від 30.04.2019 на суму 918,06 грн за березень 2019 року; №8 від 31.05.2019 на суму 918,06 грн за квітень 2019 року; №9 від 25.06.2019 на суму 918,06 грн за травень 2019 року; №10 від 26.07.2019 на суму 918,06 грн за червень 2019 року; №11 від 28.08.2019 на суму 918,06 грн за липень 2019 року; №12 від 26.09.2019 на суму 918,06 грн за серпень 2019 року; №13 від 30.10.2019 на суму 918,06 грн за вересень 2019 року; №14 від 29.11.2019 на суму 918,06 грн за жовтень 2019 року; №15 від 24.12.2019 на суму 918,06 грн за листопад 2019 року; №1 від 28.01.2020 на суму 918,06 грн за грудень 2019 року; №2 від 28.02.2020 на суму 1039,06 грн за січень 2020 року; №3 від 23.03.2020 на суму 214,98 грн за лютий 2020 року) та Інформаціями про суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що компенсується роботодавцям відповідно до ст.ст.26, 27 Закону України "Про зайнятість населення" по Інгульському району за період з лютого 2019 року по лютий 2020 року.

Згідно наказу №11 від 07.02.2020 Миколаївського міського центру зайнятості було припинено компенсацію фактичних витрат з 07.02.2020 у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ТОВ "Поділля-Агро С" у зв`язку із закінченням строку виплати за найманого працівника ОСОБА_1 .

Позивачем у позові зазначено, що в грудні 2020 року відповідно до даних Єдиного державного реєстру страхувальників було з`ясовано, що ОСОБА_1 був звільнений з 05.06.2020 року за ч.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін.

Факт звільнення ОСОБА_1 також підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №1400-0604-8/14331 від 26.02.2021, наявний в матеріалах справи.

Позивачем неодноразово направлялись листи на відомі адреси відповідача, які повертались без вручення, в яких позивач повідомляв відповідача про прийняте рішення та роз`яснив, що у разі звільнення працівника, за якого виплачувалася компенсація, з ініціативи роботодавця або за згодою сторін до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування, сума наданих коштів має бути повернута в повному обсязі, що підтверджується листами за №134/2-2/м від 01.02.2021 та №635/2-21м від 20.05.2021.

Крім того, 01.02.2021 позивачем було здійснено виїзд за адресами відповідача - ТОВ "Поділля-Агро С" (м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.81 та м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.61, оф.209), проте за жодною з адрес підприємство відповідача не було виявлено, про, що позивачем було складено відповідні Акти перевірки фактичного знаходження суб`єкта господарювання за вказаними адресами від 01.02.2021, які наявні в матеріалах справи.

18.08.2021 Миколаївський міський центр зайнятості видав наказ №39 про вжиття заходів по відшкодування коштів в сумі 11169,09 грн з ТОВ "Поділля-Агро С", отриманих як компенсація фактичних витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за безробітного ОСОБА_1

19.08.2021 позивач направив на адресу відповідача претензію №1042/2-2/м від 19.08.2021, відповідно до якої просив в місячний термін, з дати отримання, та або повідомити про можливість працевлаштувати іншого безробітного, або перерахувати суму шкоди, завданої Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у розмірі 11169,09 грн.

Проте, відповідач відповіді на претензію не надав, отримані кошти добровільно не повернув, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ч.2 ст.34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) зобов`язаний, зокрема: виплачувати забезпечення та надавати соціальні послуги, передбачені цим Законом; вживати заходів до раціонального використання коштів і забезпечення фінансової стабільності Фонду; контролювати правильність витрат за страхуванням на випадок безробіття, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань страхування на випадок безробіття, правильність призначення роботодавцем та виплати застрахованим особам допомоги по частковому безробіттю.

У відповідності до ч.2 ст.27 Закону України "Про зайнятість населення" суб`єктам малого підприємництва, які працевлаштовують безробітних строком не менше ніж на два роки за направленням територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, на нові робочі місця в пріоритетних видах економічної діяльності, щомісяця компенсуються фактичні витрати у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за відповідну особу за місяць, за який він сплачений. Компенсація виплачується за рахунок коштів, передбачених на такі цілі у бюджеті Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (у разі працевлаштування особи з інвалідністю з числа зареєстрованих безробітних, але якій відповідно до законодавства допомога по безробіттю не призначається), протягом одного року з дня працевлаштування безробітного у порядку та за переліком пріоритетних видів економічної діяльності, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №347 від 15.04.2013 затверджено Порядок компенсації роботодавцям витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі - Порядок).

Відповідно до п.5 Порядку компенсація виплачується протягом одного року з дня працевлаштування зареєстрованого безробітного.

У відповідності до п.8 Порядку роботодавець, який працевлаштував зареєстрованого безробітного на нове робоче місце, для отримання компенсації подає протягом двох місяців з дня працевлаштування центру зайнятості заяву довільної форми, до якої додає довідку за формою згідно з додатком.

Відповідно до ч.3 ст.27 Закону України "Про зайнятість населення" у разі звільнення працівника, за якого виплачувалася компенсація відповідно до частини другої цієї статті, з ініціативи роботодавця до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування сума наданих коштів повертається в повному обсязі до бюджету Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття або Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю залежно від джерела компенсації або на його робоче місце за направленням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, у межах дворічного строку працевлаштовується інший безробітний.

У разі звільнення працівника, за якого виплачувалася компенсація відповідно до частини другої цієї статті, за угодою сторін на його робоче місце за направленням територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, у межах дворічного строку працевлаштовується інший безробітний.

Аналогічна позиція міститься в п.п.7, 14 Порядку, у разі звільнення працівника, за якого виплачувалася компенсація, з ініціативи роботодавця або за згодою сторін до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування сума виплачених коштів повертається в повному обсязі до бюджету Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) та Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю залежно від джерела компенсації або на його робоче місце за направленням центру зайнятості працевлаштовується інший зареєстрований безробітний з числа громадян, визначених пунктом 3 цього Порядку залежно від джерела компенсації. Тривалість виплати компенсації та строк працевлаштування обчислюються сумарно. Роботодавець інформує протягом п`яти робочих днів центр зайнятості про звільнення працівника.

У разі звільнення працівника, за якого виплачувалася компенсація, з ініціативи роботодавця або за згодою сторін до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування сума виплачених коштів повертається в повному обсязі до бюджету Фонду або Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю залежно від джерела компенсації або на його робоче місце за направленням центру зайнятості у межах дворічного строку працевлаштовується інший безробітний.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів повернення відповідачем отриманої від позивача компенсації фактичних витрат у розмірі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштування безробітного ОСОБА_1 , який був звільнений до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування, матеріали справи не містять, тому вимоги позивача про їх стягнення є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля-Агро С" (54056, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.81, ) на користь Миколаївського міського центру зайнятості (54001, м.Миколаїв, вул.Нікольська, буд.68, ) суму фактичних витрат у розмірі єдиного внеску у розмірі 11169,09 грн на працевлаштування безробітного ОСОБА_1 та 2270,0 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 29.07.2022 (після відновлення за розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.07.2022 №41 територіальної підсудності судових справ Господарського суду Миколаївської області).

Суддя М.В. Мавродієва