ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2022 р. Справа №914/2619/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя О.В. Зварич

судді В.М. Гриців

І.Б. Малех,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УТА» б/н від 23.05.2022 року (вх. № 01-05/1155/22 від 30.05.2022 року)

на рішення господарського суду Львівської області від 03.05.2022 року (суддя Б.І. Яворський; повний текст рішення складено 09.05.2022 року)

у справі № 914/2619/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «УТА» (надалі ТзОВ «УТА»)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрологістика» (надалі ТзОВ «Агрологістика»)

про стягнення 3905,35 Євро, що еквівалентно 122408,51 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

31.08.2021 року ТзОВ «УТА» звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ «Агрологістика» про стягнення заборгованості по оплаті виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 4800163 від 25.02.2019 за період з 01.02.2021 року по 31.05.2021 року у розмірі 2306,31 Євро, відсотків на суму заборгованості у розмірі 1573,04 Євро та 3 % річних в сумі 26,00 Євро, нарахованих за період з 21.03.2021 по 25.08.2021, що еквівалентно122408,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 4800163 від 25.02.2019 в частині повернення оплати за користування послугами та купівлі товарів за сервісними картками позивача за актами про виконання робіт (надання послуг) від: 28.02.2021; 15.03.2021; 31.03.2021; 15.04.2021; 30.04.2021; 31.05.2021.

Рішенням господарського суду Львівської області від 03.05.2022 року у справі №914/2619/21 (суддя Б.І. Яворський) повністю відмовлено у задоволенні позовних вимог (т. 2, а.с. 98-105).

Рішення суду мотивоване тим, що 25 лютого 2019 року між ТзОВ «Агрологістика» (Клієнт) та ТзОВ «УТА» укладено договір №4800163, за умовами якого ТзОВ «УТА» надає Клієнту для користування сервісні картки UTA (КК- UTA), які дають Клієнту право користування послугами і право купівлі товарів від імені і за рахунок UTA (з обов`язковим відшкодуванням витрат Клієнтом), винятково за межами України. Суд вказав, що факт надання позивачем послуг на суму 5783,02 Євро підтверджуються підписаними сторонами актами про виконання робіт (надання послуг) від 31.01.2021 на суму 5252,12 Євро (визнаних і оплачених позивачем у розмірі 2438,79 Євро); від: 15.02.2021 - на суму 972,62 Євро; 28.02.2021 - на суму 707,69 Євро; 15.03.2021 - на суму 670,94 Євро; 31.03.2021 - на суму 822,24 Євро; 15.04.2021 - на суму 95,92 Євро. Водночас, матеріалами даної справи підтверджується оплата ТзОВ «Агрологістика» отриманих ним послуг на загальну суму 4790,04 Євро, а також зараховане позивачем фінансове забезпечення (передоплата) у розмірі 1500,00 Євро. Щодо трансакції від 23.01.2021 та 26.01.2021, вартість яких була включена у акт про виконання робіт (надання послуг) від 31.01.2021 на суму 2813,33 Євро, суд зазначив, що такі не мають жодного відношення до відповідача, адже транспортний засіб, до якого прив`язана сервісна карта КК-UТА за №63 00081, у вказані дати на території Республіки Франція не перебував, він перебував на території України, що підтверджується відповіддю ДМС України. Відтак, місцевий господарський суд дійшов висновку, що зарахування позивачем суми 2813,33 Євро у якості оплати за актом від 31.01.2021, оплачених відповідачем послуг за наступні місяці є неправомірним. Враховуючи наявність фінансового забезпечення (передоплати) у розмірі 1500,00 Євро та недоведеність позивачем факту надання відповідачу послуг на суму 2813,33 Євро, суд встановив, що у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем. Крім того, суд першої інстанції встановив, що договір №4800163 від 25.02.2019 припинив свою дію 01.04.2021.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ТзОВ «УТА» подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що у період з 01.01.2021 року по 31.01.2021 року ТзОВ «УТА» виконало роботи (надало послуги) на суму 5252,12 Євро, про що був складений відповідний акт про виконання робіт (надання послуг) від 31.01.2021 року за договором № 4800163 від 25.02.2019 року, відповідно до інформаційного рахунку № 44783150 від 31.01.2021 року, який міститься в матеріалах даної справи. Даний акт відповідач отримав 16.02.2021 року, що підтверджується експрес-накладною № 8885. Водночас, у встановлені договором строки відповідач підписаний акт виконаних робіт від 31.01.2021 року ТзОВ «УТА» не повернув, вмотивованої відмови не надав, а тому, на переконання скаржника, даний акт та зазначена у ньому вартість виконаних робіт (наданих послуг) є акцептованою, такою, що прирівнюється до підписаного акта та підтвердженням (погодження) оплати за такі послу ги. Також, на підтвердження факту надання послуг у період з 15.04.2021 року по 31.05.2021 року є не оскаржені та акцептовані в порядку п. 2.3 договору послуги відповідно до актів про виконання робіт (надання послуг): від 30.04.2021 року у період з 16. 04.2021 року по 30.04.2021 року на загальну суму у розмірі 23,82 Євро; від 31.05.2021 року у період з 01.05.2021 року по 31.05.2021 року на загальну суму 51,00 Євро. Скаржник не погоджується з посиланням суду першої інстанції на те, що «...27.01.2021 року позивач засобами електронного зв`язку повідомив відповідача про підозрілі трансакції за сервісною карткою № 6300081 у наступні дні: 23.01.2021 року та 26.01.2021 року з проханням у разі не здійснення таких операцій відповідачем подальшого блокування карт у сервісі та пропозицією звернутись у поліцію». Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що у електронному листі від 27.01.2021 року ТзОВ «УТА» повідомило відповідача про підозрілі трансакції та попросило уточнити - чи здійснював відповідач зазначені трансакції, на що відповідачем у електронному листі від 27. 01. 2021 року було повідомлено про те, що «Наша компанія не здійснювала даних операцій і жоден наш автомобіль не був в цих районах в ці дати». Скаржник стверджує, що не надавав відповідачу пропозицію щодо звернення до поліції, а у електронному листі надав наступну інформацію «з…приводу шахрайських дій з картою УТА у Франції можна звернутись до (зазначив адресу поліції у Франції). Вказує, що паливна картка має вигляд як банківська картка, була надана відповідачу у запакованому конверті, має захисну плівку із кодом, який доступний виключно відповідачу. Скаржник зазначає, що використання паливної картки без PIN-коду неможливе, а оскільки виключно відповідач знав PIN-код, позивач (скаржник) має правові підстави стверджувати, що дана картка була передана іншій сторонній особі із повідомленням PIN-коду, що дозволило використання такої картки у Франції. Разом з тим, відповідачем не було в порядку п. 15 ЗПК письмово заявлено позивачу про подію, у результаті якої карткою в період з 23.01.2021 року по 26.01.2021 року було оплачено паливо у Франції на загальну суму 2813,33 Євро. Крім того, відповідач жодним чином не підтвердив подання заяви ТзОВ «УТА» про факт втрати чи крадіжки до місцевого відділення поліції, що є грубим порушенням п. 15 ЗПК. Також судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що використання картки без участі відповідача (за його твердженнями) сталося у період з 23.01.2021 по 26.01.2021. Водночас, відповідач надіслав листа до Франції після спливу 3 днів, що є нелогічним, оскільки при підозрі з боку відповідача про наявність шахрайських дій, відповідач мав би в найкоротші строки, протягом 1-2 днів від дати отриманя інформаційного повідомлення про підозрілу трансакцію звернутись до відповідних правоохоронних органів. Скаржник зауважує, що відповідно до підписаного сторонами договору та додатку до договору Загальні Правила Користування, сторони під час вчинення будь-яких дій повинні керуватись умовами договору, ЗПК та вчиняти дії відповідно до встановленого порядку. В ЗПК визначений чіткий алгоритм дій, який не був дотриманий відповідачем, відтак, на переконання скаржника, відсутні правові підстави для уникнення відповідальності за ухилення від сплати витрат. Щодо долученого відповідачем доказу листа до поліції Франції, за інформацією з сайту Укрпошти, за номером відправлення листа до Франції - RA802011657UA, зазначає ться наступне - «Дані про відправлення за номером RA802011657UA на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі». Отже, наданий відповідачем чек, як доказ направлення листа до поліції Франції не є належним та допустимим доказом. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 03.05.2022 року у справі № 914/2619/21 та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги повністю.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач у відзиві (вх.№01-04/3233/22 від 20.06.2022) на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною, яка не ґрунтується на фактичних обставинах справи, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема зазначає, що позивач включив у акт від 31.01.2022 на підставі рахунку № 44783150 трансакції за сервісною карткою №63 00081 для автомобіля н.з. НОМЕР_1 виконані на території Республіки Франції 23 січня 2021 року та 26 січня 2021 року. Разом з тим, фірма Union Tank Eckstein GmbH & Co KG, представником якої є позивач, раніше повідомила відповідача про факт списання коштів з сервісної карточки № 63 00081 для автомобіля н.з. НОМЕР_1 на території Республіки Франція електронним листом 27.01.2021, в якому вказала на підозрілі трансакції та блокування сервісної карточки в цілях безпеки. А також просила надати інформацію, чи здійснював у вказані дати відповідач трансакції за кордоном. До листа фірма долучила перелік підозрілих трансакцій на території Республіки Франція у ці дати на загальну суму 2592,26 Євро. Відповідач 27.01.2021 у відповідь на лист Union Tank Eckstein GmbH & Co KG повідомив власним електронним листом, що Товариство не здійснювало вказаних трансакцій і жоден автомобіль не був у вказані дати у зазначених районах за кордоном. Листом № 19-19/19-02-02/8.19/450 від 15.02.2022 Державна Митна Служба України надала відомості перетину митного кордону України транспортним засобом марки Volvo FH, з д.н. НОМЕР_1 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, з яких вбачається, що вказаний транспортний засіб в`їхав на територію України 20.01.2021 з наступним виїздом за межі України лише 03.02.2021. Відповідач 28.01.2021 повернув заблоковану сервісну картку № НОМЕР_2 для автомобіля д.н. НОМЕР_1 . Відповідач вказує, що позивач долучив до письмового пояснення б/н від 12.11.2021 року належно завірену копію сервісної картки 63 00081 для автомобіля р.н.з, НОМЕР_1 , що доводить той факт, що картка на момент розгляду даної судової справи знаходилася у позивача. Відповідач вважає протиправним та таким, що суперечить договірним відносинам, факт включення ТзОВ «УТА» на підставі рахунка №44783150 у акт виконаних робіт від 31.01.2021 року вартості палива на суму2813,33 Євро, яке ТзОВ «Агрологістика» для автомобіля р.н.з. НОМЕР_1 на підставі картки НОМЕР_2 на території Республіки Франція у січні 2021 року не отримувало. Відповідач окремо звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що сума сумнівних трансакцій, вказана позивачем у повідомленні від 27.01.2021, становить 2592,26 Євро, а сума трансакцій на території Республіки Франція, що вказана позивачем у акті від 31.01.2021, становить 2813,33 Євро. Наведені обставини вказують на той факт, що неправомірні трансакції продовжували проходити навіть після 27.01.2021, коли картка була заблокована та повернута власнику ТзОВ «УТА», а автомобіль р.н.з. НОМЕР_1 за кордоном не перебував. На думку відповідача, твердження скаржника про те, що відповідач «втратив картку», «передав секретний PIN-код до картки третім особам», і це є підставою відповідальності та оплати відповідачем сумнівних трансакцій у січні 2021 року на території Республіки Франція, не доведено позивачем належними доказами, однак повністю спростовується фактом повернення відповідачем сервісної картки 6300081 для автомобіля р.н.з. НОМЕР_1 позивачу 28.01.2021 року. Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до письмового повідомлення, викладеного позивачем в електронному листі від 01.04.2021, останній припинив (розірвав) договір № 4800163 від 25.02.2019 в односторонньому порядку з 01.04.2021 з подальшим блокуванням карток. Позивач надіслав відповідачу повідомлення про розірвання договору на підставі п. 7.2 договору № 4800163 від 25.02.2019 № 4800163 від 25.02.2019, тобто відмовився від договору, відтак у позивача після 01.04.2021 відсутнє будь-яке суб`єктивне право, яке б підлягало захисту в судовому порядку. Просить рішення господарського суду Львівської області від 03.05.2022 у справі № 914/2619/21 залити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

01.07.2022 на електронну адресу Західного апеляційного господарського суду від адвоката ТОВ «УТА» Я.М.Щербини надійшла відповідь (вх.№01-04/3506/22) на відзив, у якій представник скаржника висловлює свої заперечення та вважає недостовірними і надуманими обставини, викладені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу.

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2022 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №914/2619/21 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: В.М. Гриців, І.Б. Малех.

Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.06.2022 року (головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: В.М. Гриців, І.Б. Малех) відкрито апеляційне провадження у справі № 914/2619/21 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Львівської області від 03.05.2022 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Учасники справи обізнані з порядком розгляду даної справи шляхом надсилання на їх електронні адреси ухвали Західного апеляційного господарського суду від 02.06.2022 року у справі № 914/2619/21.

На час винесення даної постанови від сторін у справі не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги ТзОВ «УТА» на судове рішення у справі №914/2619/21, яке є предметом оскарження.

Обставини справи

25 лютого 2019 року між ТзОВ «Агрологістика» (Україна) (Клієнт) та ТзОВ «УТА» (Польща) укладено договір №4800163. Відповідно до п. 1.1 договору ТзОВ «УТА» надає Клієнту для користування сервісні картки UTA (КК- UTA), які дають Клієнту право користування послугами і право купівлі товарів від імені і за рахунок UTA (з обов`язковим відшкодуванням витрат Клієнтом), винятково за межами України, а саме: безготівкову закупівлю паливно-мастильних матеріалів на автозаправних станціях, що належать нафтовим компаніям, що приймають КК-UTA і зареєстровані UTA в його мережі авторизованих автозаправних станцій; безготівкову оплату за товари та послуги в фірмах: сервісних, ремонтних, допомоги на дорогах, прикордонних, на поромних переправах та інших, що приймають КК-UTA і зареєстровані UTA в його мережі автозаправних сервісних станцій; оплат за користування дорогами, автострадами, мостами, тунелями (тзв. платне користування дорогами) (т. 1, а.с. 11-16).

ТзОВ «УТА» також надає Клієнтові для користування спеціальні автодорожні пристрої та картки (КК-UTA), які надаються на вимогу Клієнта та вважаються додатковими послугами. На вказані пристрої та картки розповсюджуються «Загальні Правила Користування» (ЗПК) КК-UTA (п.1.2 договору).

Згідно із п.2.1 договору оплата послуг і товарів, про які йде мова в ЗПК, придбаних Клієнтом при використанні КК-UТА проводиться на підставі стандартних актів виконаних робіт, які надаються Клієнтові ТзОВ «УТА» два рази на місяць. ТзОВ «УТА» може додатково виставляти акти виконаних робіт за пересування автотранспорту Клієнта німецькими автострадами, в разі отримання розрахунків від оператора - фірми Тоll Соllесt. Термін розрахунку за цим актом вказується безпосередньо в тексті акта.

Пунктом 2.3 договору сторони погодили, що оплата проводиться по факту надання послуг або купівлі товару. Факт надання послуг ТзОВ «УТА» фіксується в акті виконаних робіт, що підписується ТзОВ «УТА» і Клієнтом. При отриманні акта виконаних робіт від ТзОВ «УТА», Клієнт зобов`язаний його підписати і негайно відправити ТзОВ «УТА» протягом 5 робочих днів від дати його відправлення заказним листом від ТзОВ «УТА». Неотримання ТзОВ «УТА» підписаного Клієнтом акта виконаних робіт або не отримання вмотивованої відмови від підписання акта протягом 7 календарних днів з дня його відправлення від ТзОВ «УТА» Клієнту, прирівнюється до підписання цього акта та акцептування Клієнтом оплати за надані послуги. В окремих випадках ТзОВ «УТА» має право виставляти рахунок на передоплату.

Розрахунки за даним договором проводяться в Євро. Витрати на переказ грошей оплачує Клієнт. Клієнт зобов`язується проводити оплату на користь ТзОВ «УТА» в безготівковій формі протягом 20 календарних днів від дати виставлення стандартного акта виконаних робіт до дати зарахування коштів на розрахунковий рахунок ТзОВ «УТА» №РL 44 1750 0009 0000 0000 0682 1022 в BGZ BNP Paribas S.А. вул. Каспшака 10/16, 01-211 Варшава, або інший, який буде вказано ТзОВ «УТА». (п.п. 2.4, 2.5 договору).

У відповідності до п.4.2 договору виконання зобов`язань за цим договором забезпечується шляхом перерахування Клієнтом протягом 14 календарних днів з моменту підписання даного договору передоплати в розмірі 1500,00 EUR, витрати на переказ грошей оплачує Клієнт. Розмір оплати може змінюватись пропорційно зміні об`єму послуг і товарів, які отримує Клієнт. Збільшення розміру оплати здійснюється шляхом перерахування додаткових коштів на рахунок ТзОВ «УТА» - згідно з вимогами ТзОВ «УТА». Розрахунок за товари та послуги надані Клієнту здійснюється шляхом утримання з суми перерахованих коштів, згідно до п.2.1 даного договору. Подання Клієнтом підтвердження дійсного забезпечення виконання своїх зобов`язань є підставою для передачі клієнтові КК-UТА.

Клієнт, кожного разу після отримання від ТзОВ «УТА» акта виконаних робіт, зобов`язаний вчасно поповнити суму попередньої оплати, що вказана у п.4.2, на вартість отриманих послуг та придбаних товарів згідно з отриманим актом виконаних робіт (п.4.4 договору).

За умовами п.4.7 договору в разі закінчення строку дії даного договору або його дострокового розірвання, сторони проводять розрахунки за фактично надані послуги і придбані товари. В рахунок наданих послуг і придбаних товарів ТзОВ «УТА» зараховує кошти, перераховані в якості фінансового забезпечення. Решта коштів повертається на рахунок Клієнта. Витрати на переказ грошей оплачує Клієнт. В разі виявлення недостатності коштів для покриття заборгованості Клієнта, Клієнт не звільняється від остаточного виконання своїх зобов`язань перед ТзОВ «УТА» щодо оплати заборгованості, що виникла внаслідок користування КК-UТА та інших послуг, передбачених даним договором.

Відповідальність сторін і порядок застосування штрафних санкцій за даним договором визначається відповідно до ЗПК (Загальні Правила Користування), що є невід`ємною частиною даного договору (п. 5.1 договору).

Пунктами 5.2, 5.3 договору сторони обумовили, що при несвоєчасній оплаті рахунків ТзОВ «УТА» нараховує Клієнту відсотки в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення (але не більш подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення). Відсотки нараховуються від першого дня прострочення платежу до дня оплати щодо кожної суми, належної до оплати. Днем оплати заборгованості вважається день, коли зазначені кошти зараховані на розрахунковий рахунок ТзОВ «УТА». У випадку порушення Клієнтом істотних умов даного договору, а особливо тих, що стосується розрахунків, ТзОВ «УТА» має право використати гарантію, про яку йде мова в п.4.2 даного договору для проведення розрахунку. У випадку виникнення такої ситуації, дія даного договору важаться припиненим. При цьому Клієнт не звільняється від остаточного виконання своїх зобов`язань перед ТзОВ «УТА» щодо оплати заборгованості, що виникла внаслідок користування КК-UТА та інших послуг, передбачених даним договором. Відповідальність за матеріальні збитки, які заподіяні заблокуванням КК-UТА та наслідками які можуть виникнути у зв`язку з цим несе Клієнт.

Умовами розділу 7 договору визначено термін дії договору та умови його припинення.

Так, п.7.2 передбачено, що даний договір може бути припинений ТзОВ «УТА» у разі невиконання Клієнтом або неналежного виконання Клієнтом своїх зобов`язань. Зокрема, договір може бути розірваний з підстав, передбачених в ЗПК.

Додатком до договору № 4800163 від 25 лютого 2019 Загальні Правила Користування (ЗПК) (станом на 29.11.2018), визначено, що ЗПК стають обов`язковими з моменту передачі Клієнтові КК-UТА. КК-UТА може використовуватись лише Клієнтом і для транспортного засобу, який зазначений в ній, винятково за межами України (п.2, 3 ЗПК) (т. 1, а.с. 68-72).

Пунктом 9 ЗПК передбачено: Клієнт отримує КК-UТА, що має магнітну смужку. Разом з цим Клієнтові повідомляють секретний PIN-код КК-UТА. Клієнт зобов`язаний зберігати секретний PIN-код у таємниці, передавати його лише особам, уповноваженим ним для користування КК-UТА і покладання на таких осіб обов`язку щодо збереження таємниці. Не дозволяється записувати секретний PIN-код на сервісній картці.

Клієнт приймає до відома, що обслуговуючий персонал ААС і АСС має право контролювати повноваження власника картки на користування нею, а також право на відмову від здійснення продажу товару чи послуги, затримання КК-UТА у випадку встановлення застереження чи невідповідності даних, що містяться в КК-UТА, даним транспортного засобу. У зв`язку з цим Клієнт погоджується на пред`явлення і перевірку документів транспортного засобу працівниками ААС і АСС (п.13 ЗПК).

Згідно п.15, 16 ЗПК крадіжка втрата чи зникнення КК-UТА іншим способом повинна бути негайно, незалежно від повідомлення по телефону, заявлена в письмовій формі. Заява має містити наступні дані: реєстраційний номер транспортного засобу, номер сервісної картки, країна, населений пункт, дату і спосіб втрати КК-UТА, а також підтвердження подачі заяви про факт втрати чи крадіжки до місцевого відділення поліції. Це стосується також наявності підозри щодо того, що не уповноважені особи дізнались секретний PIN-код і виникнення у зв`язку з цим необхідності заміни КК-UТА на нову. Через 2 робочих дні після отримання ТзОВ «УТА» письмового повідомлення про втрату КК-UТА закінчується відповідальність Клієнта за покупки, здійснені за її допомогою. Відповідальність Клієнта не припиняється, якщо ТзОВ «УТА» доведе, що за втрату чи крадіжку КК-UТА відповідальний Клієнт (з особливим врахуванням порушення п.9 ЗПК), або що Клієнт не зберігав КК-UТА належним чином. У такому випадку Клієнт буде зобов`язаний надати докази про те, що обставини втрати чи крадіжки картки не були результатом його недбалості.

За змістом п.18 ЗПК платіжні зобов`язання Клієнта перед ТзОВ «УТА» виникають з моменту безготівкової купівлі товарів і послуг в ААС і АСС. Клієнт зобов`язаний оплатити усі товари і послуги, куплені за допомогою КК-UТА, починаючи від дати її видачі до дати її повернення до ТзОВ «УТА», або у термін, визначений в п.16 ЗПК - незалежно від терміну чинності КК-UТА, зазначеного в ній. До моменту повної оплати відповідних витрат, які вказані в акті приймання наданих послуг та уточнених в розрахунках, товар або послуга, куплених за допомогою КК-UТА, залишаються власністю ТзОВ «УТА».

ТзОВ «УТА» має право зараховувати платежі, що здійснюються Клієнтом в рахунок несплаченої заборгованості, незалежно від бухгалтерської обробки документів, наведеної Клієнтом на документі оплати (п.21 ЗПК).

Позивач стверджує, що на виконання умов укладеного між сторонами договору ТзОВ «УТА» було передано ТзОВ «Агролістик» у користування сервісну картку КК-UТА за № 63 00081, для транспортного засобу НОМЕР_1 , номер Клієнта 48 00 163 (т. 1, а.с. 150).

ТзОВ «Агролістик» 01.03.2019 внесено гарантійний платіж у розмірі 1500,00 Євро (т. 1, а.с. 115).

На підтвердження наданих позивачем послуг за договором № 4800163 від 25.02.2019 сторонами підписано акти про виконання робіт (надання послуг): від 28.02.2021 - на суму 707,69 Євро (за період 01-28.02.2021, строк оплати до 20.03.2021); від 15.03.2021 - на суму 670,94 Євро (за період 01-15.03.2021, строк оплати до 04.04.2021); від 31.03.2021 - на суму 822,24 Євро (за період 16-31.03.2021, строк оплати до 20.04.2021); від 15.04.2021 - на суму 95,92 Євро (за період 01-15.04.2021, строк оплати до 05.05.2021) (т. 1, а.с. 17-20).

Крім того, позивачем надіслані відповідачу акти про виконання робіт (надання послуг) за договором № 4800163 від 25.02.2019: від 31.01.2021 - на суму 5252,12 Євро; від 30.04.2021 - на суму 23,82 Євро; від 31.05.2021 - на суму 51,00 Євро, які відповідачем не підписані та не повернуті позивачу (т. 1, а.с. 21, 25, 63). На підставі складених актів позивачем виставлено відповідачу відповідні інформаційні рахунки на оплату (т. 1, а.с. 65, 73, 75).

27.01.2021 позивач засобами електронного зв`язку повідомив відповідача про підозрілі трансакції за сервісною карткою №63 00081 у наступні дні: 23.01.2021 та 26.01.2021 з проханням у разі нездійснення таких операцій відповідачем подальшого блокування карти через сервісний центр позивача (т. 1, а.с. 94-95).

23.02.2021 відповідач скерував повідомлення у поліцію про вчинення кримінального правопорушення на території Республіки Франція (т. 1, а.с. 261-262, 264-265).

05.03.2021 відповідачем проведено часткову оплату за актом від 31.01.2021 на суму 2438,79 Євро, про що свідчить копія виписки з банківського рахунку відповідача (т. 1, а.с. 104).

23.03.2021 позивачем надіслано вимогу про оплату рахунку №44783150 від 31.01.2021 у розмірі 5252,12 Євро (т. 1, а.с.106).

01.04.2021 відповідач провів оплату наданих йому послуг у розмірі 2351,25 Євро (призначення платежу: акти від 15.02.2021, 28.02.2021 та 15.03.2021) (т. 1, а.с. 105).

З наведеного вбачається, що відповідач провів оплату за надані позивачем послуги згідно договору № 4800163 від 28.02.2019 на загальну суму 4790,04 Євро.

01.04.2021 позивач електронним листом повідомив відповідача, що станом на 01.04.2021 ТзОВ «УТА» припиняє дію договору від 25.02.2019 на підставі п. 7.2 «Даний договір може бути припинений ТзОВ «УТА» у разі невиконання Клієнтом або неналежного виконання Клієнтом своїх зобов`язань. Зокрема, договір може бути розірваний з підстав передбачених в ЗПК». Крім того, позивач зазначив, що усі картки та пристрої будуть заблоковані (т. 1, а.с. 107).

18.05.2021 позивач надіслав на адресу відповідача лист-вимогу про сплату заборгованості у розмірі 2555,31 Євро до 26 травня 2021 року. Дану вимогу відповідач отримав 22.05.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1, а.с. 23, 24). Вимога залишена відповідачем без задоволення.

Листом №19-19/19-02-02/8.19/450 від 15.02.2022 Державна митна служба України надала відомості перетину митного кордону України транспортним засобом марки Volvo FH, з державним номером НОМЕР_1 за період 01.01.2021 по 31.12.2021, з яких вбачається, що вказаний транспортний засіб в`їхав на територію України 20.01.2021 з наступним виїздом за межі України 03.02.2021 (т. 2, а.с.76-77).

У позовній заяві позивач стверджує, що відповідач в порушення умов договору не здійснив оплати за трансакціями: 28.02.2021; 15.03.2021; 31.03.2021; 15.04.2021; 30.04.2021 та 31.05.2021 на загальну суму 2306,31 Євро. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків, позивач просить стягнути з відповідача 1573,04 Євро 0,5% за умовами п.5.2 договору та 26,00 євро 3% річних, нарахованих за період 21.03-25.08.2021.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Як встановлено судом, між ТзОВ «Агрологістика» (Україна) (Клієнт) та ТзОВ «УТА» (Польща) укладено договір №4800163 від 25 лютого 2019 року.

Укладений між сторонами договір №4800163 від 25.02.2019 за своїм змістом та правовою природою є договором надання послуг.

У відповідності до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2 ст. 903 ЦК України).

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як встановлено судом та про що зазначалось вище, факт надання позивачем послуг на виконання умов договору № 4800163 від 25.02.2019 на суму 5783,02 Євро підтверджуються підписаними сторонами актами про виконання робіт (надання послуг) від 31.01.2021 на суму 5252,12 Євро (визнаних і оплачених позивачем у розмірі 2438,79 Євро, щодо решти суми відповідач висловив свої зауваження на акті); від 15.02.2021 - на суму 972,62 Євро; від 28.02.2021 - на суму 707,69 Євро; від 15.03.2021 - на суму 670,94 Євро; від 31.03.2021 - на суму 822,24 Євро; від 15.04.2021 - на суму 95,92 Євро.

Матеріалами даної господарської справи підтверджується оплата ТзОВ «Агрологістика» отриманих ним послуг на загальну суму 4790,04 Євро, а також зараховане позивачем фінансове забезпечення (передоплата) у розмірі 1500,00 Євро.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що надання позивачем послуг згідно трансакцій від 23.01.2021 та 26.01.2021, вартість яких була включена у акт про виконання робіт (надання послуг) від 31.01.2021 на суму 2813,33 Євро, на які покликається скаржник, не підтверджена матеріалами справи, оскільки транспортний засіб, до якого прив`язана сервісна карта КК-UТА за №63 00081, у вказані дати на території Республіки Франція не перебував. Він перебував на території України, що підтверджується листом-відповіддю № 19-19/19-02-02/8.19/450 від 15.02.2022 Державної Митної Служби України, яким надано відомості перетину митного кордону України транспортним засобом марки Volvo FH, з д.н. НОМЕР_1 за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, з яких вбачається, що вказаний транспортний засіб в`їхав на територію України 20.01.2021 з наступним виїздом за межі України лише 03.02.2021.

Крім того, варто зауважити, що відповідно до письмового повідомлення, викладеного в електронному листі від 01.04.2021, позивач припинив (розірвав) договір № 4800163 від 25.02.2019 в односторонньому порядку з 01.04.2021року з подальшим блокуванням карток.

Отже, в зазначені у позовній заяві періоди (з 01.04.2021 по 15.04.2021; з 16.04.2021 по 30.04.2021; з 01.05.2021 по 30.05.2021) за актами про виконання робіт від 15.04.2021 року, від 30.04.2021 року та від 31.05.2021 року не було підстав надавати відповідачу послуги за цим договором, оскільки на той час договір уже був припинений.

Тому не заслуговують на увагу аргументи скаржника про те, що підтвердженням факту надання послуг у період з 15.04.2021 року по 31.05.2021 року є акцептовані в порядку п. 2.3 договору послуги відповідно до вищевказаних актів про виконання робіт (надання послуг).

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апеляційної скарги про те, що сервісна карта КК-UТА за №63 00081 була передана відповідачем іншій сторонній особі із повідомленням PIN-коду, що дозволило використання такої картки у Франції, оскільки будь- яких доказів на підтвердження цих доводів матеріали даної справи не містять.

З огляду на вищенаведені норми права та фактичні обставини справи, колегія суддів констатує наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 3905,35 Євро, що еквівалентно 122408,51 грн., оскільки заявлені позовні вимоги є недоведеними та не підтвердженими належними доказами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.

Відповідно до частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Підсумовуючи усе вищевказане, колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні правових норм та не спростовують висновків, наведених в рішенні господарського суду Львівської області від 03.05.2022 року у справі № 914/2619/21.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УТА» б/н від 23.05.2022 року (вх. № 01-05/1155/22 від 30.05.2022 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 03.05.2022 року у справі №914/2619/21 без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя І.Б. Малех