ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2022 р. Справа№ 911/3613/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Хрипуна О.О.

Яковлєва М.Л.

при секретарі Токаревій А. Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 12.07.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас"

на рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2021 у справі №911/3613/20 (суддя Ярема В.А., повний текст рішення складено 09.07.2021 року)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальстю "Дюпон Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас"

про стягнення 4 203 869,20 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дюпон Україна» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Донбас» (далі - відповідач, скаржник) про стягнення 5 433 951,56 гривень заборгованості за договором купівлі-продажу №15-20/АЗД-профі від 22.01.2020.

Вказані вище вимоги обґрунтовано обставинами часткової оплати ТОВ «Агрозахист Донбас» товарів, поставлених і переданих йому за договором купівлі-продажу №15-20/АЗД-профі від 22.01.2020.

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.06.2021 позовні вимоги задоволено.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Донбас» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дюпон Україна»:

- 4 203 869 грн 20 коп. заборгованості;

- 63 058 грн 04 коп. судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що у відповідача наявна не погашена заборгованість за договором, а строк виконання зобов`язання визначений сторонами в договорі настав.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Донбас» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2021 у справі №911/3613/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Доводи відповідача зводяться до того, що договір між сторонами у передбаченому законом порядку не укладався, а тому строк оплати не настав з огляду на відсутність вимоги від позивача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Станік С.Р., Хрипун О.О.

Суддя Станік С.Р. 02.08.2021 перебував у щорічній відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 відкладено вирішення питань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Донбас» на рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2021 у справі №911/3613/20 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду. Зобов`язано Господарський суд Київської області надіслати матеріали справи №911/3613/20 на адресу Північного апеляційного господарського суду.

09.08.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2021 у зв`язку перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №911/3613/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2021 для розгляду справи №911/3613/20 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді: Хрипун О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2021 у справі №911/352/21 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОЗАХИСТ ДОНБАС» на рішення Господарського суду Київської області від 06.07.2021 у справі №911/352/21 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.

Через канцелярію Північного апеляційного господарського суду 21.09.2021 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків.

У період з 20.09.2021 по 03.10.2021 головуючий суддя - Шаптала Є.Ю. перебував у щорічній відпустці.

Ухвалою від 07.10.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Донбас» на рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2021 у справі №911/3613/20. Розгляд справи призначено на 10.11.2021.

01.11.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити без змін оскаржуване рішення, а скаргу без задоволення.

Позивач зазначає, що договір було укладено, а його оригінал наявний у відповідача, в свою чергу, відсутність примірника договору у відповідача свідчить про недобросовісність відповідача, а не свідчить про некукладення такого правочину.

У період з 08.11.2021 по 19.11.2021 головуючий суддя - Шаптала Є.Ю. перебував на лікарняному, тому судове засідання, яке призначене на 09.11.2021, не відбулось.

У період з 17.11.2021 по 26.11.2021 суддя - Алданова С.О перебувала у щорічній відпустці.

29.11.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Донбас» надійшла заява про відмову від апеляційної скарги.

Ухвалою від 29.11.2021 розгляд апеляційної скарги призначено на 02.02.2022.

У період з 25.01.2022 по 04.02.2022 головуючий суддя - Шаптала Є.Ю. перебував на лікарняному, тому судове засідання, яке призначене на 02.02.2022 не відбулось.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/800/22 від 08.02.2022, у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2022 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Хрипун О.О., Яковлєв М.Л.

Ухвалою від 08.02.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Донбас» на рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2021 у справі №911/3613/20 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Хрипун О.О., Яковлєв М.Л. Розгляд апеляційної скарги призначено на 29.03.2022.

Судове засідання, яке призначене на 29.03.2022 не відбулось.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

У період з 04.04.2022 по 08.04.2022 головуючий суддя - Шаптала Є.Ю. перебував у щорічній відпустці.

Ухвалою від 14.04.2022 розгляд апеляційної скарги призначено на 15.06.2022.

02.06.2022 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Донбас» надійшло клопотання про закриття провадження у справ у зв`язку з частковим погашенням та частковим прощенням боргу, в якому заявник просив вважати неподаною заяву про відмову від апеляційної скарги.

Ухвалою від 15.06.2022 розгляд справи відкладено на 12.07.2022.

12.07.2022 від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника.

В судове засідання 12.07.2022 з`явився представник відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Оскільки явка учасників апеляційного провадження в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи подане позивачем клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав подане ним клопотання про закриття провадження у справі з підстав визначених у заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 Господарського процесуального кодексу України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

У відповідності до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Нормами частини 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З наведеного вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає законність та обґрунтованість судового рішення саме на момент його прийняття, а обставини що змінились після прийняття рішення, зокрема і погашення відповідачем частини заборгованості яка є предметом спору, не може бути підставою для скасування прийнятого рішення. Таким чином, часткове погашення заборгованості, як і прощення заборгованості після прийняття рішення судом першої інстанції не можуть бути підставою ні для зміни рішення суду, ні підставою для закриття провадження, а тому заява відповідача про закриття провадження у справі не підлягає задоволенню.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до викладених у позові доводів 22.01.2020 між ТОВ «Агрозахист Донбас» як покупцем та ТОВ «Дюпон Україна» як продавцем укладено договір купівлі-продажу №15-20/АЗД-профі, відповідно до пп. 1.1., 1.3. якого:

- продавець зобов`язується передати покупцю в строки та на умовах, передбачених цим договором, засоби захисту рослин (надалі - товар) в асортименті, кількості та за цінами згідно з відповідними додатками (специфікаціями) до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму у розмірі та в порядку, визначеному у цьому договорі;

- у разі необхідності змінити або доповнити позиції щодо асортименту або кількості товару за згодою сторін, сторони домовляються про нову або додаткову специфікацію, що оформлюється у формі нового додатку, який є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктами 2.4., 2.6., 2.8., 14.5. та 14.6. договору купівлі-продажу №15-20/АЗД-профі від 22.01.2020 передбачено, що підставою для оплати за товар є рахунок-фактура продавця, що надсилається покупцеві по факсу та/або електронній пошті.

Покупець зобов`язаний зробити попередню оплату у розмірі 10% від вартості замовленої партії товару, вказаної в рахунку-фактурі на оплату товару, виставленого продавцем, протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту виставлення рахунку.

Решта 90% оплати за товар здійснюється покупцем щомісячно шляхом передачі продавцю авальованого(их) векселю(ів) (по індосаменту або напряму від покупця) на суму заборгованості за відвантажений товар у поточному місяці, з датою погашення:

- «за пред`явленням, але не раніше 25.10.2020» у випадку відвантаження товару в період до 31.03.2020 включно;

- «за пред`явленням, але не раніше 26.11.2020» у випадку відвантаження товару в період з 01.04.2020 до 30.10.2020 включно.

Термін дії договору встановлюється до 31.12.2020, а в частині розрахунків - до повного їх здійснення.

Цей договір укладено 22.01.2020 в м. Києві, в 2-х примірниках, українською мовою, що мають рівну юридичну силу.

Копію вказаного вище договору, скріпленого підписом представника продавця та підписом представника покупця і його печаткою, додано до позовної заяви.

Також до позовної заяви додано копії відповідним чином підписаних додатків до договору купівлі-продажу №15-20/АЗД-профі від 22.01.2020 (специфікацій) від 22.01.2020, 26.03.2020, 20.05.2020, 21.05.2020 та 25.05.2020.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що на виконання умов договору купівлі-продажу №15-20/АЗД-профі від 22.01.2020 ним передано, а відповідачем прийнято товар за такими видатковими накладними:

- №73092973 від 11.02.2020 на суму 2 432 471,16 грн;

- №73092986 від 19.02.2020 на суму 587 828,96 грн;

- №73092997 від 21.02.2020 на суму 2 110 800,91 грн;

- №73092998 від 21.02.2020 на суму 1 073 650,75 грн;

- №73093019 від 27.02.2020 на суму 609 033,90 грн;

- №73093091 від 13.03.2020 на суму 283 452,31 грн;

- №73093090 від 13.03.2020 на суму 960 471,11 грн;

- №73093252 від 31.03.2020 на суму 199 668,67 грн;

- №73093159 від 20.03.2020 на суму 391 844,46 грн;

- №73093241 від 30.03.2020 на суму 413 890,76 грн;

- №73093251 від 31.03.2020 на суму 4 886 894,06 грн;

- №73093300 від 02.04.2020 на суму 181 143,62 грн;

- №73093351 від 14.04.2020 на суму 1 006 396,45 грн;

- №73093427 від 30.04.2020 на суму 257 348,36 грн;

- №73093426 від 30.04.2020 на суму 64 208,98 грн;

- №73093436 від 05.05.2020 на суму 168 118,20 грн;

- №73093447 від 07.05.2020 на суму 35 577,46 грн;

- №73093489 від 15.05.2020 на суму 174 159,31 грн;

- №73093501 від 18.05.2020 на суму 100 527,23 грн;

- №73093550 від 26.05.2020 на суму 28 732,51 грн;

- №73093549 від 26.05.2020 на суму 145 895,90 грн;

- №73093621 від 10.06.2020 на суму 1 267 832,33 грн;

- №73093565 від 28.05.2020 на суму 29 872,32 грн;

- №73093580 від 03.06.2020 на суму 111 566,90 грн;

- №73093608 від 05.06.2020 на суму 118 452,36 грн;

- №73093619 від 10.06.2020 на суму 21 048,05 грн;

- №73093666 від 17.06.2020 на суму 2 142 055,31 грн;

- №73093660 від 16.06.2020 на суму 90 647,90 грн;

- №73093693 від 23.06.2020 на суму 92 923,79 грн;

- №73093702 від 24.06.2020 на суму 18 034,25 грн, загалом на суму 20 004 548,28 грн (надалі - видаткові накладні), скріпленими підписами та печатками сторін. Копії вказаних видаткових накладних наявні в матеріалах справи.

Стосовно кожної з зазначених видаткових накладних позивачем надано копії рахунків на оплату товару.

Крім того, в підтвердження належного виконання власних договірних обов`язків та передання відповідачу товару за вказаними вище видатковими накладними на відповідну суму, позивач надав копії довіреностей на отримання матеріальних цінностей та накладних на відвантаження до кожної з видаткових накладних.

Також позивачем зазначено, що за відповідними видатковими накладними позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних складено та зареєстровано податкові накладні, в підтвердження чого надано копії відповідних податкових накладних.

Згідно викладених позивачем доводів відповідач провів часткові платежі за отриманий товар загалом на суму 9 123 394,11 грн, в підтвердження чого до позовної заяви надано копію довідки АТ «Сітібанк» №201203/0401-1 від 04.12.2020.

До того ж позивачем зазначено про погашення відповідачем боргу векселями, копії яких на загальну суму 5 447 202,61 грн додано до позовної заяви.

До позовної заяви також додано копії направлених позивачем відповідачу вимог про погашення боргу.

Отже, за доводами позивача заборгованість відповідача за отриманий згідно договору товар склала 5 433 951,56 грн, яку відповідно ТОВ «Агрозахист Донбас» не сплачено, що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом про стягнення вказаної суми боргу.

Надалі, відповідно до заяви про зменшення позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем частково сплачено 500 000,00 грн та повернуто товар на суму 730 082,36 грн, а тому заборгованість відповідача перед позивачем складає 4 203 869,20 грн.

З огляду вказаного вище позивач просив суд стягнути з відповідача 4 203 869,20 грн заборгованості за договором купівлі-продажу №15-20/АЗД-профі від 22.01.2020.

В свою чергу, відповідач ні у відзиві на позовну заяву ні у апеляційній скарзі не заперечував, ні щодо обсягу поставок, ні щодо сплаченої ним суми.

Відповідно до відзиву на позовну заяву відповідач не заперечив як обставини отримання товару за видатковими накладними на відповідну суму, так і обставини часткового погашення заборгованості за відповідно прийнятий товар.

Водночас, заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначив, що договір купівлі-продажу №15-20/АЗД-профі від 22.01.2020 між сторонами не укладено.

В розрізі вказаного вище відповідач зазначив, що:

- між сторонами склались господарські правовідносини на підставі рахунків-фактур на оплату, а також підписаних видаткових накладних та накладних на відвантаження;

- між сторонами велись перемовини стосовно умов договору і з метою проведення між сторонами розрахунків за отриманий товар відповідачем отримано копію підписаного зі сторони позивача договору, оригінал якого відповідач зі своєї сторони не підписав.

Відповідач вважає, що строк оплати має наступити після пред`явлення позивачем вимоги про сплату заборгованості, яку відповідач не отримав, а отже строк оплати товару не настав.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з чим погоджується судова колегія, виходячи з наступного.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з системного аналізу наведених нормативних приписів, вчинення сторонами дій, пов`язаних із передачею однією особою іншій у власність товару, підтвердженням чого є документи, які оформлюють рух товарно-матеріальних цінностей (видаткові накладні та довіреність), свідчить про виникнення між сторонами цивільно-правових відносин купівлі-продажу, незалежно від підстави виникнення у продавця (постачальника) обов`язку по передачі товару: будь-то - виконання умов двосторонньо підписаного договору, чи низка разових поставок, оформлених видатковими накладними та довіреностями на прийняття товару.

Так, в матеріалах справи наявна копія договору купівлі-продажу №15-20/АЗД-профі від 22.01.2020, який містить підписи обох сторін та печатку відповідача.

Також в матеріалах справи наявні копії специфікацій до договору купівлі-продажу №15-20/АЗД-профі від 22.01.2020, які датовані 22.01.2020, 26.03.2020, 20.05.2020, 21.05.2020 та 25.05.2020 та містять підписи обох сторін.

Водночас, як встановлено судом першої інстанції, зміст усіх наявних в матеріалах справи видаткових накладних та накладних на відвантаження містить посилання на договір №15-20/АЗД-профі.

Відповідне посилання на договір №15-20/АЗД-профі містять також усі рахунки на оплату, з посиланням на які, відповідно, відповідачем оформлено довіреності на отримання матеріальних цінностей.

Також зі змісту наявної в матеріалах справи банківської довідки слідує, що часткові розрахунки за отриманий товар відповідачем проведено з призначенням платежів, що містять посилання на договір №15-20/АЗД-профі.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи та надані докази у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про виникнення між сторонами договірних відносин щодо поставки товару на підставі договору купівлі-продажу №15-20/АЗД-профі від 22.01.2020 та виконання сторонами його умов, що виключає кваліфікацію даного договору поставки як неукладеного.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.06.2020 у справі №906/355/19.

Водночас, відповідачем не було надано іншого договору з такими самими реквізитами, а отже суд приходить до висновку, що у своїх господарських відносинах сторони керувались саме договором купівлі-продажу №15-20/АЗД-профі від 22.01.2020 в редакції наданій позивачем.

З огляду вказаного вище судом визнаються неспроможними доводи відповідача про неукладеність між сторонами договору купівлі-продажу №15-20/АЗД-профі від 22.01.2020, як наслідок відсутність між сторонами відповідних правовідносин, у тому числі в розрізі наявності відповідних прав та обов`язків сторін за договором.

Відповідно до приписів ст. ст. 655, 692 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З огляду зазначене вище суд дійшов висновку, що підписання відповідачем видаткових накладних без будь-яких заперечень щодо кількості та/або якості поставленого товару свідчить про прийняття відповідачем такого товару та, відповідно, породжує для нього обов`язок по сплаті вартості отриманого товару у повному обсязі, а момент виникнення такого обов`язку за всіма накладними, з урахуванням умов договору та вказаних у первинно-облікових документах відомостей щодо оплати, на момент звернення позивача до суду із відповідним позовом є таким, що настав.

З огляду на вказані вище норми права та зроблені ні їх підставі висновки судом визнаються неспроможними посилання відповідача на те, що обов`язок по оплаті отриманого товару у нього не виник з огляду на ненадіслання позивачем вимоги у порядку ст. 530 ЦК України, позаяк спірні правовідносини, у тому числі строк оплати врегульовано умовами договору купівлі-продажу №15-20/АЗД-профі від 22.01.2020.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525,526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 4 203 869,20 грн.

Апеляційний господарський суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшов висновку, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне та вмотивоване рішення на підставі належних та допустимих доказів, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

Таким чином, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2021 у справі №911/3613/20.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, наведені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2021 у справі №911/3613/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрозахист Донбас» на рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2021 у справі №911/3613/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 01.06.2021 у справі №911/3613/20 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 911/3613/20 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено 29.07.2022.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді О.О. Хрипун

М.Л. Яковлєв