номер провадження справи 35/186/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.04.2022 Справа № 908/3478/21
м. Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Вака В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТ ЛОГІСТИК» про розподіл судових витрат у справі № 908/3478/21
про стягнення коштів
За участю представників:
від позивача (заявник): Кокольський С.І., адвокат, договір про надання правової допомоги від 15.12.2021 (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку «EASYCON»)
від відповідача: не прибув.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2022 вказану заяву було розподілено на розгляд судді Азізбекян Т.А.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області 20.04.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТ ЛОГІСТИК» про розподіл судових витрат у справі № 908/3478/21 прийнято до розгляду, призначено розгляд заяви на 28.04.2022 об 11 год. 00 хв. Також, вказаною ухвалою суду від визначено здійснювати розгляд справи № 908/3478/21 в судовому засіданні 28.04.2022 з використанням системи відеоконференцзв`язку «EASYCON».
Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, далі ГПК України, здійснювалося фіксування судового засідання 28.04.2022 за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТ ЛОГІСТИК» приймає участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку «EASYCON».
Оголошений склад суду.
Судом перевірені повноваження представників сторін.
Відводів складу суду не заявлено.
В засіданні 28.04.2022 судом проголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши доводи, наведені в заяві, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню з огляду на таке.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.02.2022 у справі № 908/3478/21 (суддя Топчій О.А.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТ ЛОГІСТИК» задоволенні у повному обсязі, а саме: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ВАТТ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТ ЛОГІСТИК» суму боргу у розмірі 5000,00 грн., пеню у розмірі 329,59 грн., 3% річних у розмірі 143,81 грн., інфляційні збитки у розмірі 473,50 грн., судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

За змістом ст. 123 ГПК України до складу судових витрат, крім судового збору, входять також витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою завою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. ч.1,2 ст. 124 ГПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд, зокрема, вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частинами 1-3 статті 244 ГПК України встановлено: суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З матеріалів справи слідує, що позивачем у позовній заяві повідомлялось суду про те, що ним понесені судові витрати на професійну правову допомогу у сумі 10000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Розгляд справи № 908/3478/21 здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін, рішення суду від 02.02.2022, враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, прийнято без його проголошення 02.02.2022, а повний текст рішення складено та підписано 08.02.2022.

Станом на 28.04.2022 у матеріалах справи відсутні докази отримання сторонами у справі рішення Господарського суду Запорізької області від 02.02.2022.

24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступне.

Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТ ЛОГІСТИК» у справі № 908/3478/21 здійснювалось адвокатом Кокольським Сергієм Івановичем відповідно до укладеного договору про надання правничої допомоги від 15.11.2021 та ордеру ПТ № 025268 на дання правової допомоги від 24.11.2021. До позовної заяви та заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем було додано копії вказаного договору, додаткової угоди № 1 від 12.01.2022 до договору про надання правової допомоги від 15.11.2021, актів прийому-передачі наданих послуг від 24.11.2021 та від 12.01.2022.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.126 ГПК України).

Відповідно до приписів частини 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126).

Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В частині 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, господарський суд враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17, де зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі критерії на практиці застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У справі «East/West Alliance Limsted» проти України, заява № 19336/04 (п. 269) Суд зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити суму в якості гонорару та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

15.11.2021 адвокатом Кокольським Сергієм Івановичем, далі Адвокат, та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛТ ЛОГІСТИК», далі Клієнт, було укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п. п. 1.1. та 1.2. Договору Адвокат надає Клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокату гонорар у розмірі, порядку та строки, що обумовлені сторонами у цьому Договорі. Адвокат за цим договором надає Клієнту правову допомогу у складанні процесуальних документів (позовна заява, відповідь на відзив) у справі за вимогами Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ВАТТ» () про стягнення коштів, з правом підпису зазначених процесуальних документів та подання їх до суду.

Умовами п.п. 4.1., 4.2., 4.2.1 (з урахуванням редакції викладеної у Додатковій угоді № 1 від 12.01.2022), 4.3. Договору гонорар є формою винагороди Адвоката за надання правничої допомоги Клієнту за даним договором. Загальна сума гонорару Адвоката за надання правової допомоги, передбаченої пунктом 1.2. договору, становить 10000,00 грн., яка складається з плати за складання позовної заяви у розмірі 5000,00 грн. та плати за складання відповіді на відзив (у разі необхідності) у розмірі 5000,00 грн. Гонорар Адвоката за п. 4.2. договору сплачується в строк до 31.05.2022 року включно, але не раніше набрання законної сили судовим рішенням у справі № 908/3478/21. Визначена в п. 4.2 Договору сума гонорару сплачується Клієнтом Адвокату незалежно від результатів розгляду судом справи.

24.11.2021 адвокатом Кокольським Сергієм Івановичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛТ ЛОГІСТИК» складений акт прийому-передачі наданих послуг, відповідно до п. 1 якого, сторони підтверджують, що Адвокатом належним чином та в повному обсязі надано послуг зі складання позовної заяви Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ВАТТ» () про стягнення коштів. Загальна сума гонорару Адвоката за надання Послуг склала 5000,00 грн. (п. 2 акту).

Також, адвокатом Кокольським Сергієм Івановичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛТ ЛОГІСТИК» складений акт прийому-передачі наданих послуг від 12.01.2022, відповідно до п. 1 якого, сторони підтверджують, що Адвокатом належним чином та в повному обсязі надано послуг зі складання відповіді Клієнта на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ВАТТ» () у справі № 908/3478/21. Загальна сума гонорару Адвоката за надання Послуг склала 5000,00 грн. (п. 2 акту).

З метою підтвердження понесених судових витрат позивачем надано суду: копію договору про надання правової допомоги від 15.11.2021; копію додаткової угоди № 1 від 12.01.2022 до договору про надання правової допомоги від 15.11.2021; копії актів прийому-передачі наданих послуг від 24.11.2021 та 12.01.2022.

Суд, розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, дійшов до висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу адвоката, є співмірним із складністю даної справи, ціною позову, обсягом наданих послуг та часу, необхідного для виконання відповідних робіт (послуг), відповідає критеріям розумності та принципу пропорційності, визначеному в п. 6 ч. 3 ст. 2, ст. 15 ГПК України.

За таких обставин, беручи до уваги, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, враховуючи що суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта, заява відповідача підлягає задоволенню.

За змістом ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Оскільки позовні вимоги задоволені, витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 10000,00 покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТ ЛОГІСТИК» про розподіл судових витрат у справі № 908/3478/21 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ВАТТ» (пр. Соборний, б. 17, м. Запоріжжя, 69063, ідентифікаційний код юридичної особи 41773104) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТ ЛОГІСТИК» (вул. Чорновола В`ячеслава, б. 15, приміщ. 131, м. Бровари, Київська область, 07400, ідентифікаційний код юридичної особи 43480186) 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правову допомогу.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 03.08.2022.

Суддя Т.А. Азізбекян