ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2022 року м.Дніпро Справа № 912/141/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Березкіна О.В.(доповідача),

судді: Антонік С.Г., Дармін М.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.06.2022 року у справі №912/141/22

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер"

про стягнення штрафу у сумі 219 785 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця", в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" із позовом про стягнення 219 785,00 грн штрафу.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 02.06.2022року у справі № 912/141/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Суд стягнув з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДР 40075815, вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДР 40150216, вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, Донецька обл., 84404) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" (код ЄДР 32508612, вул. Кропивницького, 139, м. Кропивницький, 25006) 30 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись рішенням суду в частині стягнння витрат на правову допомогу, позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 02.06.2022р. по справі №912/141/22 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000,0 грн. і ухвалити нове рішення в цій частині, стягнувши витрати на професійну правничу допомогу в сумі не більше 6000,0 грн., у зв`язку з тим, що рішення прийнято без повного з`ясування всіх обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що витрати витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 30000,0 грн. не є співмірними із ціною позову, складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт (наданих послуг), стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідатиме критеріям розумності, необхідності, співмірності, справедливості і становитиме надмірний тягар для відповідача.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду від 02.06.2022р. по справі №912/141/22 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30000,00 грн. і ухвалення нового рішення в цій частині, стягнувши витрати на професійну правничу допомогу в сумі не більше 6000,0 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.06.2022 (у складі колегії суддів: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Дармін М.О., Антонік С.Г.) відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.06.2022 року у справі №912/141/22 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Балкер» надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи відповідача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просив залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення ( відзив на апеляційну скаргу).

Крім того, відповідач просив стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЛКЕР» (ідентифікаційний код юридичної особи 32508612) понесені витрати на професійну правничу у зв`язку з розглядом судової справи у суді апеляційної інстанції у розмір 15 000,00 грн.

Позивачем Акціонерним товариством "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надано заперечення щодо судових витрат, в якому останній просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі. Витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи №912/141/22 в Центральному апеляційному господарському суді віднести на рахунок відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги, предметом апеляційного оскарження та відповідно апеляційного розгляду у даній справі є рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.06.2022року в частині стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення в частині стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення по суті даної справи прийнято на користь ТОВ "Балкер" (відмовлено у задоволенні позову), при цьому відповідачем виконано усі вимоги та подано усі документи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, в той час як позивачем не надано суду доказів з метою доведення надмірності понесених відповідачем витрат на правову допомогу та не надано доказів на їх спростування.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Балкер" заявило до стягнення з АТ "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця", 30 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції.

В обґрунтування вказаних вимог, ТОВ "Балкер" надало до суду першої інстанції такі докази: договір про надання правової допомоги № 5/20 від 09.12.2020р., укладений між Адвокатським об`єднанням "Найтінгейлс Партнерс" (Виконавець) та ТОВ "Балкер" (Клієнт); додаткову угоду № 6 від 25.02.2022р. до договору № 5/20 від 09.12.2020р.; акт прийому-передачі від 20.05.2022року до договору про надання правової допомоги № 5/20 від 09.12.2020р.; рахунок на оплату № 3 від 25.02.2022року; платіжне доручення № 174 від 04.03.2022року на суму 10000,00грн. та № 1401 від 04.03.2022року на суму 20000,00грн.

Відповідно до п. 1.1. договору про надання правової допомоги № 5/20 від 09.12.2020р. виконавець зобов`язується надати замовникові правову допомогу/юридичні послуги, а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх своєчасно і у повному обсязі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору № 5/20 від 09.12.2020р. вартість (ціна) послуг та порядок їх оплати відображається у виставленому рахунку виконавця.

Договір підписано повноважними представниками сторін.

Відповідно до додаткової угоди № 6 від 25.02.2022року до договору № 5/20 від 09.12.2020р., сторони погодили та визначили гонорар виконавця за надання замовнику правової допомоги у Господарському суді Кіровоградської області під час розгляду судової справи № 912/141/22 у фіксованому розмірі 30 000,00 грн.

Додаткову угоду № 6 від 25.02.2022 підписано обома сторонами договору № 5/20 від 09.12.2020року.

Професійну правничу допомогу за вказаним договором надавав адвокат Адвокатського об`єднання "Найтінгейлс Партнерс" Клепиков М.С., що підтверджується засвідченими копіями договору №5/20 від 09.12.2020 про надання правової допомоги, додаткової угоди №6 від 11.08.2021 до нього, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю та ордером.

Відповідно до акту прийому-передачі від 20.05.2022 до договору про надання правової допомоги № 5/20 від 09.12.2020, Адвокатським об`єднанням "Найтінгейлс Партнерс" було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Балкер" професійну правничу допомогу під час розгляду справи № 912/141/22 у Господарському суді Кіровоградської області. Загальна сума наданих послуг склала 30 000,00 грн. Замовник не має зауважень до повноти, якості, обсягу, своєчасності, ціни наданої за цим актом правової (правничої) допомоги, а також до сум понесених витрат, включених в цей акт.

Акт підписано обома сторонами Договору № 5/20 від 09.12.2020.

На виконання вказаних положень №5/20 від 09.12.2020 про надання правової допомоги, з урахуванням Додаткової угоди №6 від 25.02.2022, а також виставленого рахунку на оплату №3 від 25.02.2022, відповідач здійснив оплату наданої йому професійної правничої допомоги, що підтверджується платіжними дорученнями №174 та №1401 від 04.03.2022 ( а.с.138-139, т.1).

Суд першої інстанції врахував правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 за №910/13071/19, згідно якої втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитеме принципу свободи договору.

Разом з цим, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

(Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Досліджуючи відповідні докази, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що заявлені ТОВ "Балкер" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30 000 грн. є не співмірними з позовними вимогами - 219 785 грн., вони є явно завищеними, оскільки не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, зокрема:

- підготовка та направлення адвокатських запитів від 01.02.2022р., від 09.02.2022р. та від 11.05.2022р. було вчинено без відповідної потреби, оскільки документи стосовно перевезення за накладною №37194057 (в тому числі накопичувальна картка, протокол зважування та інші) мали бути в наявності у відповідача, тому що він є відправником та стороною за договором перевезення згідно з зазначеною накладною.

- заява про витребування доказів була залишена судом без розгляду за клопотанням відповідача.

Фактично адвокатом було подано лише одну заяву по суті - відзив на позовну заяву, який складено на двох аркушах.

Також, судова колегія враховує, що ця справа має незначну складність; аналогічний спір вже розглядався в господарському суді Кіровоградської області, про що було ухвалено рішення у справі № 912/2059/21, де інтереси відповідача також представляв адвокат Адвокатського об`єднання "Найтінгейлс Партнерс" Клепиков М.С., а тому участь у розгляді аналогічного спору не потребувала від адвоката значної кількості часу, аналізу інших нормативно-правових актів та судової практики.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, оцінивши подані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат, судова колегія вважає за можливе не розподіляти на позивача усі витрати відповідача, які пов`язані з розглядом цієї справи та з урахуванням вимог розумності, справедливості, співмірності, вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача 10 000,00 грн. витрат на правову допомогу, поклавши решту частину цих витрат на відповідача.

Щодо клопотання відповідача про стягнення з позивача на його користь витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 15 000,00 грн. , колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно додаткової угоди від 05.07.2022 до Договору про надання правової допомоги № 5/20 від 09.12.2020, ТОВ «БАЛКЕР» та АО «Найтінгейлс Партнере» (далі - Адвокатське об`єднання) погодили фіксований розмір гонорару у розмірі 15 000,00 грн. за надання правової допомоги у Центральному апеляційному господарському суді під час розгляду судової справи № 912/141/22 з розгляду апеляційної скарги АТ «Українська залізниця».

Гонорар сплачується протягом 45 календарних днів з дня ухваленням Центральним апеляційним господарським судом рішення за результатом розгляду апеляційної скарги.

На підтвердження вказаних витрат на правничу допомогу представником відповідача подано заяву про залучення доказів, в якій зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом станом на 05.07.2022

1) Аналіз апеляційної скарги - 30 хв.

2) Підготовка та надсилання відзиву на апеляційну скаргу - 300 хв.

Оцінивши надані докази, колегія суддів також вважає, що заявлені ТОВ "Балкер" витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом цієї справи у суді апеляційної інстанції, також є явно завищеними, оскільки справа розглядалась у суді апеляційної інстанції без участі сторін, у порядку письмового провадження, участь представника відповідача обмежилась складанням відзиву на апеляційну скаргу, в якому в значній мірі відповідач наводив доводи апеляційної скарги позивача.

Крім того, зміст відзиву на апеляційну скаргу у даній справі не потребував вивчення та аналізу нової судової практики, оскільки аналогічний спір з такими же обставинами, доводами та запереченнями, у тому числі, щодо витрат на правову допомогу, вже був розглянутий судом у справі № 912/2059/21.

За таких обставин, оцінивши подані відповідачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного розгляду справи у сукупності з обставинами справи, судова колегія дійшла висновку, що витрати ТОВ "Балкер" на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції та які належить стягнути з позивача, підлягають стягненню на користь відповідача частково, у сумі 2 000,00 грн., з покладенням решти частини цих витрат на сторону відповідача.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.06.2022 року у справі №912/141/22 скасувати в частині стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДР 40075815, вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДР 40150216, вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, Донецька обл., 84404) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" (код ЄДР 32508612, вул. Кропивницького, 139, м. Кропивницький, 25006) 30 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДР 40075815, вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДР 40150216, вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, Донецька обл., 84404) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" (код ЄДР 32508612, вул. Кропивницького, 139, м. Кропивницький, 25006) 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині рішення Господарського суду Кіровоградської області від 02.06.2022 року у справі №912/141/22 залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДР 40075815, вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (код ЄДР 40150216, вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, Донецька обл., 84404) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Балкер" (код ЄДР 32508612, вул. Кропивницького, 139, м. Кропивницький, 25006) 2 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом цієї справи в суді апеляційної інстанції.

Видачу наказів згідно зі ст. 327 Господарського процесуального кодексу України доручити Господарському суду Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя С.Г.Антонік