СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

01 серпня 2022 року м. Харків Справа № 922/3208/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Стойка О.В., суддя Попков Д.О., суддя Істоміна О.А.

за участю секретаря судового засідання Склярук С.І.;

за участю представників сторін та інших учасників справи про банкрутство не з`явилися;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_1 м. Харків на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 року у справі №922/3208/21

за заявою фізичної особи - підприємця Мирошника Володимира Івановича, м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромторг технолоджі", м. Харків,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.11.2021 року закрито провадження у справі №922/3208/21 за заявою фізичної особи - підприємця Мирошника Володимира Івановича (далі-ФОП Мирошник В.І.) про визнання ТОВ "Укрпромторг Технолоджі" банкрутом на підставі п. 8 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки судом не було встановлено ознак неплатоспроможності боржника.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про сумнівність кредиторської заборгованості боржника перед ініціюючим кредитором. Так, за висновком місцевого суду, всі договори про надання юридичних послуг, стягнення заборгованості за якими здійснювалось у справах №922/1712/19, №922/1710/19, №922/2108/19, №922/1929/19, №922/1725/19, №922/1726/19, №922/1711/19, №922/1930/19, №922/571/20, №922/554/20, щодо різних боржників юридичних осіб, право вимоги до яких попередній кредитор -ТОВ "Юридична компанія "Ронін" відступив на користь ОСОБА_2 , були укладені виключно з метою створення "штучної" заборгованості та зловживанням використання процедури визнання боржника неплатоспроможним. Суд зазначив, що оскільки заборгованість ініціюючого кредитора у сумі 1320000,00 грн у цій справі була створена навмисно, а також враховуючи відсутність повного пакету документів, які б підтверджували дійсний майновий стан боржника, відсутні підстави для висновку про неплатоспроможність боржника. Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження того, що підприємство боржника є неплатоспроможним, а задоволення вимог його кредиторів можливо не інакше, як через застосування до боржника тільки ліквідаційної процедури, суд першої інстанції дійшов висновку, що ознаки неплатоспроможності боржника не встановлені, що у відповідності до положень п. 8 ч. 1 ст. 90 КУзПБ є підставою для закриття провадження у справі про банкрутство.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, Фізична особа ОСОБА_1 , яка не є учасником даної справи, звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати означену ухвалу та повернути матеріали означеної справи до суду першої інстанції для їх подальшого розгляду. Заявником також заявлено клопотання про здійснення процесуального правонаступництва в межах даної справи, а саме здійснити заміну сторони кредитора ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_1 з вимогами у розмірі 1 650 000,00 грн.

В обґрунтування означеного клопотання покладено той факт, що між Фізичною особою ОСОБА_1 та ФОП Мирошник В.І. 12.09.2021 року було укладено Договір №0921/01 про відступлення права вимоги (цесії), відповідно до п. 1.2. якого з моменту підписання означеного договору до ОСОБА_1 перейшли права ФОП Мирошник В.І. вимагати солідарно повернення суми заборгованості з боржників по договорах у розмірі 165 000,00 грн та усі інші похідні права. Одним з солідарних боржників, відносно якого було відступлено право вимоги, є саме ТОВ "Укрпромторг Технолоджі". На підставі означеного ОСОБА_1 зазначає, що вона є правонаступником первісного кредитора ФОП Мирошник В.І. в межах даної справи. Враховуючи викладене, заявник вважає що оспорюваною ухвалою суду було вирішено питання про його права та інтереси, як процесуального правонаступника ФОП Мирошника В.І., що в свою чергу зумовлює наявність права на звернення з апеляційною скаргою на означену ухвалу суду.

Щодо законності самої ухвали суду, апелянт зазначає, що вона постановлена з порушення судом норм процесуального права, неправильним застосування норм матеріального права, а викладені в ній висновки, не відповідають дійсності.

Зокрема, заявника апеляційної зазначає наступне:

- викладені в оскаржуваній ухвалі висновки не відповідають принципу правової визначеності, оскільки фактично суд поставив під сумнів кредиторську заборгованість ініціюючого кредитора, яка підтверджувалась рішеннями судів про стягнення на користь ініціюючого кредитора з боржника грошових коштів за надання юридичних послуг у позовних провадженнях, котрі набрали законної сили та не були скасовані чи оскаржені;

- висновки суду першої інстанції щодо відсутності повного пакету документів, які б підтверджували дійсний майновий стан боржника, на думку апелянта є помилковими, оскільки в матеріалах справи наявна інвентаризація активів боржника, з якої вбачається відсутність активів боржника;

- з урахуванням приписів ст. 44 КУзПБ обов`язок доведення відсутності у боржника ознак неплатоспроможності, що є тотожним перевищенню вартості активів над пасивами, покладається виключно на боржника, а не на ініціюючого кредитора.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.02.2022 року у справі № 922/3208/21 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 року та встановлено строк учасникам справи для надання заяв та клопотань, а також відзиву на апеляційну скаргу з доказами їх (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2022 року у зв`язку з відпусткою судді Барбашової С.В., визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Стойка О.В., суддя - Істоміна О.А., суддя - Попков Д.О.

Відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. Про введення воєнного стану в Україні та указів №259/2022 від 14.03.2022р., №133/2022 від 18.04.2022р., №341/2022 від 17.05.2022р. Про продовження строку дії воєнного стану в Україні починаючи з 24.02.2022р. на території України діє режим воєнного стану.

З огляду на необхідність розгляду апеляційної скарги впродовж розумних строків в контексті встановлених п. 1 ст. 6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року гарантій, Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 21.06.2022 року призначив означену апеляційну скаргу до розгляду на 01.08.2022 року о 15:15 год. з повідомленням всіх учасників справи.

Будь-яких заяв чи клопотань, а також відзивів на апеляційну скаргу на адресу Східного апеляційного господарського суду в межах розгляду даної апеляційної скарги до початку її розгляду в судовому засіданні - не надходило.

Представники учасників справи в судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності, оскільки вони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 42 ГПК України.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи та додані до апеляційної скарги документи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою Фізичної особою Чукановою А.О., з огляду на таке.

Заявник апеляційної скарги - Фізична особа Чуканова А.О., звертаючись до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на означену ухвалу посилається, зокрема, на факт її не залучення до розгляду заяви ФОП Мирошника В.І. в суді першої інстанції.

Статтею 254 ГПК України встановлено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається. ( ч.2 ст.254 ГПК України)

Верховний суд у постанові від 14 травня 2020 року у справі №908/394/19 (п.5.10-5.11) зазначив, що за загальним правилом при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

При цьому суд апеляційної інстанції не повинен формально підходити до вирішення цього питання, а повинен з огляду на предмет та підстави позову, а також встановлені судом першої інстанції обставини справи обґрунтувати яким чином суд вирішив питання про права та обов`язки такої особи та у випадку їх підтвердження визначити її процесуальний статус як учасника справи шляхом прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Таким чином, положеннями господарського процесуального законодавства визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Якщо скаржник лише зазначає про те, що оскаржуване рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з наведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду, зокрема апеляційної скарги.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №921/730/13-г/3, Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №904/897/19, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.05.2020 №910/9016/16, від 21.07.2020 № 914/1971/18.

Якщо ж судом апеляційної інстанції після відкриття провадження за скаргою особи, яка не була залучена до участі у справі та вважає, що суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України встановлено імперативну вимогу щодо закриття апеляційного провадження відкритого на цій підставі.

Так, в обґрунтування відповідних доводів заявниця посилається на факт укладення між нею та ФОП Мирошник В.І. Договору відступлення права вимоги №0921/08 від 12.09.2021 року, за яким останній відступив, а ОСОБА_1 набула право вимоги до ТОВ "Укрпромторг Технолоджі" на суму 165000,00 грн.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 щодо «порушеного права», за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в тому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним».

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, інтересів та (або) обов`язків, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує скаржник, було реальним, стосувалося індивідуально виражених прав або інтересів.

Вирішення судом питання про права, інтереси та (або) обов`язки, особи, не залученої до участі у справі, буде мати місце, якщо такі права, інтереси та (або) обов`язки, особи виникають саме із оскарженого судового рішення, а не із інших юридичних фактів, з яких виходив суд приймаючи своє рішення.

Оскільки в даному випадку заявниця вимагає перегляду в апеляційному порядку ухвали суду про закриття провадження у справі про банкрутство, відповідні процесуальні питання вирішуються на підставі спеціальних норм Кодексу України з процедур банкрутства (далі-КУзПБ).

Відповідно до ст. 1 КУзПБ учасниками в справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Статтею 43 КУзПБ врегульовано спеціальний порядок заміни кредитора правонаступником у справах про банкрутство .

При розгляді заяви про заміну кредитора правонаступником у справі про банкрутство суд має встановити обставини, що обґрунтовують таке правонаступництво, розмір вимог нового кредитора із визначенням їх черговості, визначенням їх правової природи за укладеним договором відступлення прав вимоги та обґрунтувати у своєму рішенні підстави відхилення або прийняття доводів та обставин, на які посилається правонаступник, зазначити розмір вимог, щодо яких здійснюється таке правонаступництво та їх черговість, оскільки за наслідком прийняття такого судового рішення вносяться зміни до затвердженого реєстру вимог кредиторів.

Питання щодо заміни кредитора у справі про банкрутство підлягає розгляду у суді першої інстанції, з викликом всіх учасників у справі, оскільки така заміна кредитора має наслідком внесення змін до реєстру кредиторів.

Так, на момент постановлення спірної ухвали, Фізична особа ОСОБА_1 не була учасником означеного провадження про банкрутство ТОВ "Укрпромторг технолоджі", не подавала заяв про вступ у справу у якості правонаступника, а також не скористалася своїми правом участі в даній справі, незважаючи на той факт, що вона посилається на укладення 12.09.2021 року Договору №0921/01 про відступлення права вимоги (цесії), а провадження за заявою ініціюючого кредитора було відкрито вже після означеної дати - 13.09.2021 року.

Колегія суддів також звертає увагу на той факт, що спірна ухвала суд першої інстанції постановлена лише щодо обґрунтованості заяви первісного кредитора, без дослідження, посилання чи зазначення будь-яких прав заявника апеляційної скарги, а також не стосувалася спору про цивільні права та обов`язки первісного кредитора, правонаступником яких вважає себе заявниця.

Відповідно до статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо, зокрема, після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Таким чином, апеляційне провадження за апеляційною скаргою не учасника справи Фізичної особи ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 року у справі №922/3208/21 підлягає закриттю відповідно до пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України.

Посилання заявниці апеляційної скарги на висновки, що викладені в постанові Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду по справі №911/806/17 від 27.02.2020 року судова колегія вважає помилковими, оскільки предметом дослідження в означеній справі було право апеляційної інстанції проводити заміну кредитора у справі на його правонаступника, проте в даній ситуації досліджується питання вирішення оспорюваною ухвалою прав та обов`язків заявниці.

У зв`язку із закриттям апеляційного провадження інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом приписів чинного законодавства, колегією суддів не приймаються до уваги.

Стосовно клопотання заявника апеляційної скарги про заміну сторони - кредитора ФОП Мирошника В.І. на його правонаступника ОСОБА_1 з вимогами до боржника на суму 1650000,00 грн, то відповідно до вимог ст. 43 КУзПБ питання про те, чи набула заявниця право вимоги до боржника замість ініціюючого кредитора може бути вирішено лише при розгляді справи по суті.

Також суд апеляційної інстанції обмежений вимогами ст. 269 ГПК України щодо прийняття та дослідження доказів, які не розглядались судом першої інстанції.

Якщо заявниця вважає себе новим кредитором замість ОСОБА_2 по відношенню до боржника, вона не позбавлена права вимагати від ТОВ "Укрпромторг Технолоджі" сплати заборгованості в загальному порядку, або ініціювати відкриття справи про банкрутство боржника в разі його неплатоспроможності.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (частина друга статті 264 ГПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 234, 235, 254, пунктом 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи ОСОБА_1 м. Харків на ухвалу Господарського суду Харківської області від 22.11.2021 року у справі №922/3208/21 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.А. Істоміна