ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2022 року м.Дніпро Справа № 904/11261/15 (904/9038/21)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Колесник Д.А.

представники сторін:

від позивача: Пащенко Микола Вадимович, витяг з ЄДР №б/н від 02.02.2022 року, представник;

ліквідатор: Христенко Вадим Васильович, свідоцтво №1538 від 17.07.2013 року;

розглянувши апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2021 року (повний текст складено 14.12.2021 року) у справі № 904/11261/15(904/9038/21) (суддя Примак С.А.)

за позовом Антимонопольного комітету України (місто Київ)

до Товариство з обмеженою відповідальністю"Фра-М" (місто Дніпро)

про стягнення пені у розмірі 263 068,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2021 року закрито провадження у справі №904/11261/15 (904/9038/21) на підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вимоги позивача, які є предметом розгляду у даній справі, розглянуто та визнано частково господарським судом Дніпропетровської області в межах справи №904/11261/15 про банкрутство ТОВ "Український рітейл", тому предмет спору у даній справі відсутній.

Не погодившись з ухвалою суду, Антимонопольний комітет України оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що станом на момент постановления оскаржуваної ухвали предмет спору існував та продовжує існувати, оскільки нарахована позивачем пеня є обов`язковою до сплати відповідно до ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції". Вона не є адміністративно-господарською санкцією за порушення господарського зобов`язання або зобов`язання зі сплати податків та зборів, а є способом забезпечення сплати штрафу за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції. На момент винесення оскаржуваної ухвали сума пені не сплачена.

Наведене, на думку скаржника, свідчить про існування неврегульованих питань, які мають бути вирішенні під час розгляду справи №904/9038/21 та про передчасний висновок про відсутність предмету спору. При цьому, перевірка правильності нарахування суми пені в даній справі, встановлення пов`язаних з цим обставини та оцінка відповідних доказів має бути здійсненна під час розгляду цієї справи по суті.

Скаржник вважає, що викладене підтверджує, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права.

Просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2021 року у справі № 904/11261/15(904/9038/21) і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Ліквідатор ТОВ "Фра-М" Христенко В.В. у судовому засіданні надав пояснення щодо апеляційної скарги, заперечував проти доводів скаржника. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, позивач 19.11.2021 року звернувся з позовом до ТОВ "Фра-М" про стягнення пені в розмірі 263 068,00 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.26).

За змістом заявлених вимог пеня нарахована позивачем за прострочення сплати відповідачем штрафу, накладеного рішенням Антимонопольного комітету України №829-р від19.12.2019 року. Період нарахування пені - з 09.11.2020 року по 05.04.2021 року.

Згідно позову позивач повідомив суд, що в провадженні суду наявна справа №904/11261/15 про банкрутство ТОВ "Фра-М". Ухвалою суду у цій справі визнано грошові вимоги Антимонопольного комітету України до ТОВ "Фра-М" в розмірі 263 068,00 грн., що становить суму штрафу згідно рішення Антимонопольного комітету України №829-р від 19.12.2019 року. Зазначена у позовній заяві пеня нарахована позивачем за невиконання відповідачем рішення Антимонопольного комітету України №829-р від 19.12.2019 року згідно ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

В матеріалах справи наявна ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2021 року по справі №904/11261/15 (суддя Примак С.А.) (а.с.25-28).

За змістом зазначеної ухвали вбачається, що:

- 12.07.2016 року постановою господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/11261/15 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фра-М" було визнано банкрутом;

- справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фра-М" перебуває на стадії ліквідації;

- 08.06.2021 року на адресу господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фра-М" про визнання грошових вимог на суму 526 136,00 грн. та 4540,00 грн. судового збору;

- грошові вимоги Антимонопольного комітет України обґрунтовані тим, що 19.12.2019 року Антимонопольним комітетом України прийнято рішення №829-р, яким було накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фра-М" штраф у розмірі 263 068,00 грн. за порушення, передбачене п. 1 ч. 12 ст.6 та п.1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

- вказане рішення набрало законної сили 08.11.2020 року та боржником не оскаржувалося, однак штраф сплачено не було;

- за прострочення виконання вказаного рішення Антимонопольним комітетом України було нараховано Товариству з обмеженою відповідальністю "ФРА-М" пеню у розмірі 263 068,00 грн. за загальний період прострочення з 09.11.2020 року по 05.04.2021 року.

Вказаною ухвалою за результатами розгляду заяви суд визнав частково грошові вимоги Антимонопольного комітет України до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фра-М" у розмірі 4 540,00 грн. (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів та 263 068,00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів (сума нарахованого штрафу).

В решті задоволення грошових вимог відмовлено з тих підстав, що згідно абз.3 ч.1 ст.59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня постановлення судом постанови про визнання боржника банкрутом припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) закріплено універсальне правило розгляду в межах справи про банкрутство всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, незалежно від моменту виникнення таких спорів (майнових вимог до боржника), що втілює галузевий принцип концентрації у межах справи про банкрутство всіх спорів, наслідком яких може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника.

Природа майнових вимог до боржника (конкурсні, забезпечені або поточні) не змінює встановленого ГПК України та КУзПБ порядку розгляду справи з такими вимогами, що надійшла до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Згідно ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 22.11.2021 року у справі №904/11261/15 (904/9038/21) позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.36).

Статтею 231 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) визначено підстави для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, серед іншого, у випадку, коли відсутній предмет спору.

Відповідно до правової позиції, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №13/51-04 зазначено наступне:

"Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі".

Аналогічний висновок міститься і в постанові Верховного Суду від 30.11.2021 року у справі №922/3368/20.

Колегія суддів зазначає, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

У даній справі предмет спору - стягнення з відповідача пені за невиконання ним рішення Антимонопольного комітету України №829-р від19.12.2019 року.

Розгляд грошових вимог кредитора у справі, який оформлено ухвалою суду від 1210.2021 року у справі №904/11261/15, не є тотожним розгляду позовних вимог. Така правова позиція узгоджується з висновками, що викладені в постанові Верховного Суду, від 23.09.2021 року у справі №904/4455/19.

Отже, висновок суду про те, що спір між сторонами у даній справі вирішено по суті, є помилковим.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що спір між сторонами існує і судом в межах справи про банкрутство ТОВ "Фра-М" такий спір не вирішено.

Отже, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати як постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права - ст.231 Господарського процесуального кодексу України, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Справу слід направити до господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 280-283 Господарського процесуального кодексу України суд, - ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2021 року провадження у справі №904/11261/15 (904/9038/21) скасувати.

Справу №904/11261/15 (904/9038/21) направити до господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков

Повний текст складено 01.08.2022 року.