ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

08 серпня 2022 року Справа № 926/2114/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості у сумі 43724,96 грн

Суддя Тинок О.С.

Секретар судового засідання Меленко О.С.

Представники:

від позивача Попов В.Д.

від відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ЧЕРНІВЦІГАЗ ЗБУТ звернулось до Господарського суду Чернівецької області із позовною заявою до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поставлений природний газ в період з грудня 2021 року по квітень 2022 року у сумі 43724,96 грн, з яких: заборгованість в сумі 43044,77 грн, пені в сумі 522,27 грн, 3 % річних в сумі 80,33 грн, інфляційні в сумі 77,59 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного договору № 11415LRI7KAP016 від 01 січня 2016 року не здійснила оплату отриманого в грудні 2021 року - квітні 2022 року в загальному обсязі 1,168 тис. куб. м. природного газу, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу за відповідний період, внаслідок чого утворилася заборгованість відповідача перед позивачем в загальній сумі 43044,77 грн. З огляду на викладене в позовній заяві, позивач в прохальній частині просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в сумі 43044,77 грн, пені в сумі 522,27 грн, 3 % річних в сумі 80,33 грн, інфляційні в сумі 77,59 грн та 2481,00 грн судового збору.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 червня 2022 року, позовну заяву № 926/2114/22 передано судді Тинку О.С.

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 14 червня 2022 року, якою встановлено, що дану справу слід розглядати за правилами спрощеного позовного провадження зі стадії провадження по суті, яке суд призначив на 04 липня 2022 року.

Ухвалою суду від 04 липня 2022 року відкладено судове засідання на 18 липня 2022 року.

Ухвалою суду від 18 липня 2022 року відкладено розгляд справи по суті на 08 серпня 2022 року; повідомлено відповідача у справі про дату, час і місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-порталі судової влади України на офіційному веб-сайті Господарського суду Чернівецької області

Представник позивача в судовому засіданні 08 серпня 2022 року позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Також, представник позивача до закінчення судових дебатів повідомив суд про намір подати заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат, пов`язаних з розглядом справи, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

В судове засідання 08 серпня 2022 року відповідач свою явку не забезпечила. При цьому, поштова кореспонденція направлена судом на адресу відповідача: АДРЕСА_1 повернулась до суду з довідкою АТ "Укрпошти" - «За закінченням терміну зберігання».

Частиною четвертою статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 1 частини 3 цієї статті ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подала до суду відзив на позов, а відтак не скористалася своїми процесуальними правами, суд вважає, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на те, що судом було здійснено всі заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, з метою дотримання балансу прав та інтересів сторін у справі, дотримання розумності строку розгляду справи та за умови достатності наявних у справі матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд дійшов висновку про те, що неявка в судове засідання ані відповідача, ані його належного представника не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд здійснює розгляд справи за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 3 Закону України Про ринок природного газу, одним з принципів функціонування ринку природного газу є вільна торгівля природним газом та рівності суб`єктів ринку природного газу незалежно від держави, згідно із законодавством якої вони створені.

Статтею 12 вказаного Закону унормовано, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 174 Господарського кодексу України унормовано, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

01 січня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Чернівцігаз Збут (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Споживач) укладено договір № 11415LRI7KAP016 на постачання природного газу для потреб споживачів, що не є побутовими.

Пунктом 11.1 Договору унормовано, що останній набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2016 року до 31 грудня 2016 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно пункту 11.2. Договору, договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. При цьому, сторони мають внести зміни до договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжений строк у разі необхідності такої зміни.

Так, договір був продовженим на строк, достатній для проведення відповідачем процедури закупівлі на наступний календарний рік в порядку та розмірі, передбачених законодавством.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України унормовано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно пункту 1.1. вказаного Договору, постачальник зобов`язується передати у власність споживачу природний газ (надалі - газ) у необхідних для споживача обсягах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

За умовами пункту 2.1. Договору, постачальник забезпечує споживача необхідним підтвердженим обсягом природного газу на визначений договором період. Оперативний контроль за відпуском газу замовнику здійснює Оператор ГРМ відповідно до умов договору розподілу газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ. Постачальник також має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи базу даних оператора ГРМ/ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача. Якість газу, який передається споживачеві в пунктах призначення, має відповідати вимогам, установленим державними стандартами та технічними умовами щодо його якості.

Відповідно пункту 2.3 Договору, обсяг переданого (спожитого), газу за розрахунковий період (один календарний місяць - з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно, пункт 4.1 Договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених кодексом ГРМ.

Розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Ціна газу становить 6407,50 грн за 1000 куб. м., крім того ПДВ 1281,50 грн, всього з ПДВ 7689,00 грн. Ціна зазначена в пункті 3.2. Договору, може змінюватися протягом дії договору шляхом повідомлення споживача постачальником про відповідну зміну ціни. Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 цього Договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором (пункти 3.1, 3.2 , 3.3 Договору).

Відповідно до пункту 4.2. Договору, оплата газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом їх перерахування на банківський рахунок постачальника в наступному порядку:

Пунктом 4.2.1. Договору встановлено, що 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, шо передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про зміну ціни газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати. Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці

У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.3.6 Договору) здійснюється до 5 чиста місяця, наступного за місяцем постачання газу (пункти 4.2.2 та 4.2 3. Договору,).

При цьому, ціна газу в період дії договору, в тому числі в 2021-2022 роках, змінювалась та узгоджувалась у спосіб, визначений розділом III Договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами № 587-Сл-6821-0921 від 24 вересня 2021 року, № 587-Сл-9531-1221 від 16 грудня 2021 року та № 587-Сл-744-0122 від 21 січня 2022 року.

В матеріалах справи також наявні акти приймання-передачі природного газу до договору від 01 січня 2016 року № 11415LRI7KAP016, якими підтверджується факт передання позивачем у власність відповідачу природній газ, а саме: акт №ЧЦЗ82000116 від 31 січня 2022 року на суму 28611,49 грн, акт №ЧЦЗ82002378 від 28 лютого 2022 року на суму 3615,52 грн, акт №ЧЦЗ82003835 від 31 березня 2022 року на суму 5,89 грн та акт №ЧЦЗ82004674 від 30 квітня 2022 року на суму 10813,76 грн.

З вищевикладеного вбачається, що позивач покладені на нього обов`язки виконав в повному обсязі, поставивши відповідачу природній газ в період грудень 2021 року - квітень 2022 року, однак відповідач свої зобов`язання в частині оплати за послуги постачання природнього газу не виконав, а заборгованість за договором № 11415LRI7KAP016 від 01 січня 2016 року становить 43044,77 грн.

Згідно пункту 5.1.1. Договору, постачальник має право отримувати від споживача оплату поставленого газу відповідно до умов договору, а споживач згідно до пункту 5.4.2 Договору зобов`язується оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

Пунктом 6.1 Договору унормовано, що за невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України.

Статтею 526 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Нездійснення відповідачем оплати рахунків у строки, встановлені пунктом 4.2. Договору, стало підставою для звернення позивача із позовом до суду.

Доказів сплати відповідачем суми боргу до матеріалів справи не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що вимоги позивача до відповідача стосовно стягнення заборгованості за поставлений природний газ в період з грудня 2021 року по квітень 2022 року в сумі 43044,77 грн є обґрунтованими, такими, що підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Згідно частини 1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважаться таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Судом встановлено, що відповідачем не виконано належним чином умови укладеного між сторонами договору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних в сумі 80,33 грн (період прострочення з 06 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року), інфляційні в сумі 77,59 грн (період прострочення з 06 січня 2022 року по 05 лютого 2022 року) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно вимог статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 3 статті 232 Господарського кодексу України, вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено, а у випадках, передбачених законом, - уповноважений орган, наділений господарською компетенціє.

Разом з тим, сторони досягли згоди у частині сплати пені, а саме, згідно з пунктом 6.2.1. Договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що вимоги позивача щодо стягнення пені в сумі 522,27 грн (період прострочення з 06 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року) підлягають задоволенню.

Як визначено статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 75 Господарського процесуального Кодексу України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Приписами статті 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до пункту 1 статті 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку позовні вимоги, які викладені в прохальній частині позовної заяви, задовольнити в повній мірі.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 73-79, 86, 129, 222, 232, 233, 236-238, 240-241, 247-248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівцігаз Збут (58018, м. Чернівці, вул. Воробкевича Сидора, 1 А, код 39584988) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості в сумі 43044,77 грн, пені в сумі 522,27 грн, 3 % річних в сумі 80,33 грн, інфляційні в сумі 77,59 грн - задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівцігаз Збут (58018, м. Чернівці, вул. Воробкевича Сидора, 1 А, код 39584988) заборгованість в сумі 43044,77 грн, пеню в сумі 522,27 грн, 3 % річних в сумі 80,33 грн, інфляційні в сумі 77,59 грн та судовий збір в сумі 2481,00 грн на банківський рахунок позивача ( НОМЕР_2 в АТ Кліринговий дім, МФО 300647).

У судовому засіданні 08 серпня 2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 233 ГПК України, повне рішення складено та підписано 10 серпня 2022 року.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя О.С. Тинок