УХВАЛА

м. Київ

09.08.2022Справа №23/436
За розглядом заяви Управління капітального будівництва Міністерства оборони України (місто Київ), м. Київ

про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі №23/436

у справі

за позовом Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України, м. Київ

до 1. Міністерства оборони України, м. Київ

2. Солом`янської районної у місті Киві державної адміністрації, м. Київ

3. Управління капітального будівництва Міністерства оборони України (місто Київ), м. Київ

про визнання наказу недійсним, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від стягувача: не з`явились;

від боржника-1: не з`явились;

від боржника-2: Федорчук Х.В. (представник за довіреністю від 28.12.2021 №108-17829);

від боржника-3 (заявника): Рева В.В. (голова комісії з реорганізації).

ВСТАНОВИВ:

04.07.2005 року Центральне спеціалізоване будівельне управління Міністерства оборони України (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про визнання недійсним наказу Державного секретаря Міністерства оборони України від 21.07.2003 року №43 "Про затвердження Положення про управління капітального будівництва Міністерства оборони України (м. Київ)".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2005 року позов задоволено частково: визнано недійсним пункт 2 наказу Державного секретаря Міністерства оборони України від 21.07.2003 року №43 "Про затвердження Положення про управління капітального будівництва Міністерства оборони України (м. Київ)", визнано недійсним свідоцтво про державну реєстрацію єдиного зразка - АОО №004456 видане Управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України державним реєстратором Солом`янської районної у місті Киві державної адміністрації, зобов`язано Солом`янську районну у місті Киві державну адміністрацію внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про скасування запису номер 0004144 яким відомості про Управління капітального будівництва Міністерства оборони України включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, стягнуто з Управління капітального будівництва Міністерства оборони України на користь Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України 85,00 грн державного мита та 118,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2005 року рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2005 року скасовано частково та в позові відмовлено повністю та стягнуто з Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України на користь Міністерства оборони України 42,50 грн державного мита, стягнуто з Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України на користь Солом`янської районної у місті Киві державної адміністрації 42,50 державного мита та стягнуто з Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України на користь Управління капітального будівництва Міністерства оборони України 42,50 грн державного мита.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 01.12.2005 касаційну скаргу Центрального спеціалізованого будівельного управління Міноборони України передано для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.07.2006 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.09.2005 року скасовано, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2005 року залишено без змін.

18.06.2006 року Солом`янська районна у місті Киві державна адміністрація звернулась до суду із заявою про роз`яснення рішення.

Ухвалою від 18.08.2006 року роз`яснено, що п. 4 рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2005 року у справі №23/436 підлягає виконанню державним реєстратором Солом`янської районної у місті Киві державної адміністрації шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про скасування запису про судове рішення щодо припинення юридичної особи - Управління капітального будівництва Міністерства оборони України відповідно до ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

25.07.2022 року Управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України (місто Київ) подано до Господарського суду міста Києва заяву про зміну способу та порядку виконання рішення шляхом припинення юридичної особи - Управління капітального будівництва Міністерства оборони України (ідентифікаційний код 08228659), у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" реорганізувавши його шляхом приєднання до Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" (ідентифікаційний код 24308300).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2022 розгляд заяви призначено на 09.08.2022.

В судове засідання 09.08.2022 з`явились представник заявника (боржник-3) та боржника-2, представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Представником Солом`янської районної у місті Киві державної адміністрації було подано відзив на заяву, інші учасники справи своїм правом на подання пояснень щодо заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду не скористались.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, подану заяву та відзив на неї, а також заслухавши пояснення представника заявника, який просив її задовольнити та заперечення представника боржника-2, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1, 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

З аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації такого рішення в разі неможливості його виконання у порядку та у спосіб, що раніше встановлені. Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або у спосіб, встановлений господарським судом.

Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Спосіб виконання рішення визначається на підставі передбачених статтею 16 Цивільного кодексу України способів захисту цивільних прав.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 904/1478/15, від 27.06.2018 у справі № 713/1062/17 та в постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 у справі № 6-1829цс15.

Як вже було зазначено, рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2005 у справі №23/436 позов було задоволено частково та визнано недійсним пункт 2 наказу Державного секретаря Міністерства оборони України від 21.07.2003 року №43 "Про затвердження Положення про управління капітального будівництва Міністерства оборони України (м. Київ)", визнано недійсним свідоцтво про державну реєстрацію єдиного зразка - АОО №004456 видане Управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України державним реєстратором Солом`янської районної у місті Киві державної адміністрації, зобов`язано Солом`янську районну у місті Киві державну адміністрацію внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про скасування запису номер 0004144 яким відомості про Управління капітального будівництва Міністерства оборони України включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, стягнуто з Управління капітального будівництва Міністерства оборони України на користь Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України 85,00 грн державного мита та 118,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги було обґрунтовано тим, зокрема, що наказ Державного секретаря Міністерства оборони України від 21.07.2003 року №43 "Про затвердження Положення про управління капітального будівництва Міністерства оборони України (м. Київ)" не відповідав вимогам законодавства в частині обов`язкового здійснення державної реєстрації суб`єкту господарювання для набуття ним статусу юридичної особи, а тому підлягав визнанню недійсним, а державна реєстрація Управління капітального будівництва Міністерства оборони України (місто Київ) відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка - АОО №004456 підлягала скасуванню, оскільки проведення реєстрації Управління капітального будівництва Міністерства оборони України (місто Київ) зазначено 28.05.1992, тоді як фактично ніяких дій передбачених законодавством щодо проведення державної реєстрації не здійснювалось.

В подальшому, ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2006 роз`яснено Солом`янській районній в місті Киві державній адміністрації, що п. 4 рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2005 року у справі №23/436 підлягає виконанню державним реєстратором Солом`янської районної у місті Киві державної адміністрації шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запис про скасування запису про судове рішення щодо припинення юридичної особи - Управління капітального будівництва Міністерства оборони України відповідно до ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Подана заява Управління капітального будівництва Міністерства оборони України (місто Київ) мотивована тим, що рішення суду не виконано й досі.

Так, заявник у поданій заяві вказує, що згідно з Законом України №835-VII від 26.11.2015 "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" було внесено зміни до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та викладено в новій редакції в якій відсутня ст. 38 на яку здійснено посилання в ухвалі Господарського суду міста Києва від 18.08.2006.

Також заявник зазначає, що з моменту свого створення Управління капітального будівництва Міністерства оборони України (м. Київ) з 21.07.2003 по 05.06.2006, як суб`єкт цивільних та господарських правовідносин набуло пені права та обов`язки, виконання яких здійснюється по нинішній час, а його припинення приведе до втрати майна органу управління - Міністерства оборони України.

Зокрема, заявник посилається на те, що рішенням суду у справі №146/10-06/9/5 від 13.09.2012 зобов`язано ПП «Еркер» передати Міністерству оборони через Управління Управління капітального будівництва Міністерства оборони України (місто Київ) згідно договору на пайову участь в будівництві житла №227/УПБ-45Д від 14.12.2004, укладеного між ПП «Еркер» та Міністерством оборони України і Управлінням капітального будівництва Міністерства оборони України (місто Київ) квартири загальною площею 1 560, 25 м. кв. Проте станом на дату звернення до суду з вищевказаною заявою, рішення суду у справі №146/10-06/9/5 не є виконаним та таким, що потребує тривалого часу для вжиття виконавчих дій, а тому триваючи процесуальні заходи щодо виконання рішення у справі №146/10-06/9/5 унеможливлюють належне виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2005 у справі №23/436.

Окрім того, заявник зазначає, що з метою захисту майнових інтересів та виконання рішення Господарського суду міста Києва у дані справі, Міністерством оборони України було прийнято рішення «Про реорганізацію Управління капітального будівництва Міністерства оборони України (місто Київ)» на підставі Наказу від 15.06.2020 №200 та визначено припинення юридичної особи - Управління капітального будівництва Міністерства оборони України (місто Київ) (), реорганізувавши його шляхом приєднання до Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд».

Таким чином, на думку заявника, вищезазначений наказ Міністерства оборони України процесуально не перешкоджає у виконанні рішенні Господарського суду міста Києва від 25.07.2005 №23/436 шляхом завершення припинення юридичної особи Управління капітального будівництва Міністерства оборони України (місто Київ) у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України «Про Державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» реорганізувавши шляхом приєднання до Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», а також створить умови для продовження виконання рішення суду у справі №146/10-06/9/5.

Разом з тим, Солом`янська районна у місті Киві державна адміністрація заперечуючи у відзиві на заяву зазначає про те, що після отримання ухвали Господарського суду міста Києва від 18.08.2006 у справі №23/436, якою роз`яснено п. 4 рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2005 року у справі №23/436, яке підлягає виконанню державним реєстратором Солом`янської районної у місті Киві державної адміністрації шляхом внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про про судове рішення щодо припинення юридичної особи - Управління капітального будівництва Міністерства оборони України відповідно до ст. 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", 04.07.2007 державним реєстратором було внесено запис про проведення реєстраційної дії «Внесення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов`язано з її банкрутством».

Також боржник-2 звертає увагу суду на те, що рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2005 №23/436 не підлягає виконанню в порядку вимог ст. 25 Закону України «Про Державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», оскільки порядок припинення юридичної особи визначено п. 10 ст. 17 Закону України «Про Державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Суд відзначає, що особа, яка подала заяву про зміну способу та порядку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, тобто тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про зміну способу виконання рішення. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 73-79 Господарського процесуального кодексу України.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 713/1062/17 та постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 року у справі № 6-1829цс15.

Так, за змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги або заперечення.

Докази, у відповідності зі статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, повинні відповідати, зокрема, вимогам належності та допустимості.

Проте, суд зазначає, що заявник звернувшись з даною заявою, просить фактично змінити рішення по суті, не враховуючи предмет та підстави позову у справі №23/436, оскільки Центральне спеціалізоване будівельне управління Міністерства оборони України звертаючись до суду з позовом просило суд, зокрема, визнати недійсним пункт 2 наказу Державного секретаря Міністерства оборони України від 21.07.2003 року №43 "Про затвердження Положення про управління капітального будівництва Міністерства оборони України (м. Київ)" та визнати недійсним свідоцтво про державну реєстрацію єдиного зразка - АОО №004456 видане Управлінню капітального будівництва Міністерства оборони України державним реєстратором Солом`янської районної у місті Киві державної адміністрації, обґрунтовуючи це невідповідністю вимогам законодавства в частині обов`язкового здійснення державної реєстрації суб`єкту господарювання (заявника) для набуття ним статусу юридичної особи, тоді як Управління капітального будівництва Міністерства оборони України (місто Київ) просить суд змінити рішення саме шляхом реорганізації та приєднанням заявника до Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», що не відповідає ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Управління капітального будівництва Міністерства оборони України (місто Київ) про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2005 у справі №23/436

Керуючись ст. ст. 230, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Управління капітального будівництва Міністерства оборони України (місто Київ) про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2005 у справі №23/436 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписано 11.08.2022

Суддя С. МОРОЗОВ