ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 907/418/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючий - Стратієнко Л.В.,

судді: Кібенко О.Р., Студенець В.І.,

за участю секретаря судового засідання - Юдицького К.О.,

за участю представників:

позивачів - 1, 2 - Дружиніна Є.Є., 4 - Кологойди О.В.,

відповідача - Янєва М.О.,

третьої особи, яка не заявляє самостійної вимоги

щодо предмета спору, на стороні відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго»,

на додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Матущак О.І., судді - Марко Р.І., Скрипчук О.С.)

від 01.06.2022,

за позовом 1) Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Синегрія-4» від імені та в інтересах якого діє Приватне акціонерне товариство «Кінто», 2) Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Синегрія-5» від імені та в інтересах якого діє Приватне акціонерне товариство «Кінто», 3) ОСОБА_1 , 4) ОСОБА_2 ,

до Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Гільдія оцінювачів України»,

про стягнення збитків у сумі 5 195 969,04 грн (за вимогами позивача-1), у сумі 2 960 935,80 грн (за вимогами позивача-2), у сумі 676 872,00 грн (за вимогами позивача-3), у сумі 446 128,80 грн (за вимогами позивача-4),

В С Т А Н О В И В:

у червні 2021 року позивачі-1, 2, 3 звернулися до Господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення збитків у сумі 5 195 969,04 грн (за вимогами позивача-1), у сумі 2 960 935,80 грн (за вимогами позивача-2) та у сумі 676 872,00 грн (за вимогами позивача-3), а позивач - 4 просив стягнути з відповідача 446 128,80 грн як доплату за акції ПрАТ «Закарпаттяобленерго».

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 21.10.2021, залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 12.05.2022, задоволено клопотання про проведення судової комплексної (економічної, товарознавчої, оціночно - земельної та будівельно-технічної) експертизи. Доручено її проведення Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. Зупинено провадження у справі № 907/418/21 на час проведення відповідної експертизи.

16.05.2022 на адресу апеляційного господарського суду від представника позивача-4 надійшла заява, в якій він просив стягнути з відповідача 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу за перегляд в апеляційному господарському суді ухвали Господарського суду Закарпатської області від 21.10.2021. На підтвердження понесення витрат надав: копію договору про надання правничої допомоги № 215-АО/2021 від 01.06.2022, копію додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 214-АО/2021 від 01.06.2021 «тарифи за послуги з надання правової допомоги» та копію звіту розміру витрат на надання правової допомоги, який є актом приймання- виконаних робіт (наданих послуг (а.с. 209- 213, 217, т. 8).

Також 17.05.2022 від представника позивачів-1, 2 Кобилецького О.І. до суду надійшла заява, в якій він просив вирішити питання розподілу судових витрат на правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн. На підтвердження цих витрат надав: копію додаткової угоди № 2 від 01.12.2021 до договору про надання правничої допомоги № 19 від 01.03.2021, копію платіжного доручення № 350 від 04.04.2022, копію платіжного доручення № 496 від 13.05.2022, копії виписок з банківського рахунку від 04.04.2022 та від 13.05.2022, копію акту № 01/22-АО здачі-приймання наданих послуг від 12.05.2022 (а.с. 226-235, т. 8).

У запереченнях щодо стягнення вищевказаних витрат на професійну правничу допомогу відповідач просить відмовити у їх стягненні. Посилався на: відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення з огляду на вимоги ст. 233 ГПК України; зазначав, що розмір витрат є неспівмірними із складністю справи; відсутні документи на підтвердження вартості наданих послуг на правову допомогу (щодо заяви позивача -4) і їх оплати (щодо заяв позивачів (а.с. 11-20, 43-51, т. 9).

Додатковою постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.06.2022 об`єднано заяви позивачів про розподіл судових витрат для спільного розгляду.

Заяви представників позивачів-1, 2, 3, 4 про розподіл судових витрат задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «Закарпаттяобленерго» на користь Очерета Юрія Федоровича 6 000,00 грн та на користь ПрАТ «Кінто» 12 000,00 грн витрат на правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

27.06.2022 ПрАТ «Закарпаттяобленерго» подало касаційну скаргу на додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.06.2022, в якій просить вказану постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у прийнятті додаткового рішення.

На виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України вказує, що оскаржувана додаткова постанова ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та порушенням норм процесуального права, а саме: ч. 1 ст. 86, п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 4 ст. 126, ч. 1 ст. 221, ч. 1 ст. 233, ч. 1 ст. 244 ГПК України. Зазначає, що судом апеляційної інстанції не було враховано висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 914/201/19, від 24.11.2021 у справі № 925/1546/20, від 04.12.2018 у справі № 911/3386/17, від 29.12.2021 у справі № 910/3716/21, від 24.12.2021 у справі № 755/4466/20-ц, від 24.11.2021 у справі № 925/1546/20, від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 550/936/18 (п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України).

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 просить закрити касаційне провадження у справі з огляду на те, що вказані скаржником справи не є релевантними до спірних правовідносин. Також просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а додаткову постанову суду апеляційної інстанції - без змін з наведених у відзиві мотивів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши наявність зазначеної у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження судового рішення (п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України), дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити з огляду на таке.

Апеляційний господарський суд, надавши оцінку договору про надання правової допомоги № 215-АО/2021 від 01.06.2021, укладеному між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Інтеракціо»; копії додатку № 1 договору про надання правової допомоги № 214-АО/2021 від 01.06.2021; врахувавши заперечення відповідача щодо витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що вартість наданої правової допомоги позивачу -4 в апеляційному господарському суді при перегляді ухвали суду першої інстанції становить 6 000,00 грн і ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача -4 з огляду на вимоги ст. ст. 126, 129 ГПК України. Також надавши оцінку укладеній між ПрАТ «Кінто» (діє і в інтересах позивачів-1, 2) та адвокатським об`єднанням «КДК Партнерс» додатковій угоді № 2 від 01.12.2021 до договору про надання правничої допомоги № 19 від 01.03.2021; копії акту № 01/22-АО від 12.05.2022 здачі-приймання наданих послуг; копіям платіжних доручень № 350 від 04.04.2022 на суму 6 000,00 грн (участь у судовому засіданні 31.03.2022) та № 496 від 13.05.2022 на суму 6 000,00 грн (участь в судовому засіданні 12.05.2022); банківським випискам від 04.04.2022, від 13.05.2022, взявши до уваги заперечення відповідача, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь ПрАТ «Кінто» 12 000,00 грн витрат на правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 236 ГПК України з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1 - 3 ст. 126 цього Кодексу встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У ст. 129 ГПК України визначений порядок розподілу судових витрат.

Згідно із ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 233 ГПК України визначено порядок ухвалення судових рішень і передбачено, що суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

З абз. 2 ч. 3 ст. 233 ГПК України вбачається, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Загальні положення щодо розгляду справи по суті наведено у параграфі 1 глави 6 розділу ІІІ ГПК України, зокрема у ст. 194 ГПК України передбачено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Отже, ГПК України, а саме ст. 233 ГПК України, обмежено можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому судовому рішенні ухваленням рішення за результатами розгляду справи по суті (подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 914/201/19, в ухвалі Верховного Суду від 22.12.2021 у справі № 903/834/20, на які скаржник посилається в обґрунтування п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України).

Також зміст ст. ст. 221 і 244 ГПК України свідчить про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення у справі, зокрема про судові витрати саме після ухвалення судового рішення по суті позовних вимог (після розгляду по суті) якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати (ч. 1 ст. 244 цього Кодексу).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачі просили здійснити розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених при перегляді в апеляційному господарському суді ухвали Господарського суду Закарпатської області від 21.10.2021, якою було призначено судову експертизу у цій справі.

З аналізу ст. ст. 99, 100, 237, 238 ГПК України вбачається, що ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи не є судовим рішенням, винесеним результатами розгляду справи по суті.

Оскільки розгляд справи по суті у цій справі не завершений і судом не приймалось рішення по суті, а лише переглядалась в апеляційному порядку ухвала Господарського суду Закарпатської області від 21.10.2021 про призначення у цій справі відповідної експертизи, яка була залишена без змін апеляційним господарським судом, то у апеляційного суду не було правових підстав для здійснення 01.06.2022 розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачами при перегляді вказаної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Оскільки апеляційний господарський суд при розподілі витрат на професійну правничу допомогу порушив вимог ст. 126, 129, 233, 244 ГПК України, не врахував висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 31.10.2019 у справі № 914/201/19, в ухвалі Верховного Суду від 22.12.2021 у справі № 903/834/20 щодо застосування ст. 233 ГПК України, на які скаржник посилається в обґрунтування п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.06.2022 необхідно скасувати та відмовити у задоволенні заяв позивачів про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених при перегляді апеляційним господарським судом ухвали Господарського суду Закарпатської області від 21.10.2021 про призначення експертизи у цій справі.

Також необхідно зазначити, що суд апеляційної інстанції неправильно задовольнив заяву Кобилецького О.І., як представника позивача -3, адже Кобилецький О.І. не зазначав про понесення вказаних витрат позивачем -3, а лише зазначав у заяві, що є представником позивача -3.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» задовольнити.

Додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 01 червня 2022 року у справі № 907/418/21 скасувати.

У задоволенні заяв Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Синегрія-4», Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Синегрія-5» від імені та в інтересах яких діє Приватне акціонерне товариство «Кінто», ОСОБА_2 про розподіл витрат на професійну правничу допомогу за перегляд в апеляційному господарському суді ухвали Господарського суду Закарпатської області від 21 жовтня 2021 року про призначення експертизи у справі № 907/418/21 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Кібенко

В. Студенець