ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"01" серпня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/2424/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.
при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.
розглянувши справу №916/2424/21
від позивача : Морганюк Ю.І., адвокат за довіреністю
від відповідача: Нечіпор Н.В., самопредставництво
Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.08.2021р. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Благогаз Збут та відкрито провадження у справі №916/2424/21. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "15" вересня 2021 р. о 11:00. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Благогаз Збут від 11.08.2021р. задоволено. Доручено Господарському суду Львівської області забезпечити проведення в режимі відеоконференції судового засідання у справі №916/2424/21 "15" вересня 2021 р. о 11:00. У судовому засіданні в режимі відеоконференції братиме участь представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „Благогаз Збут. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю „Благогаз Збут направити уповноваженого представника до Господарського суду Львівської області для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Викликано учасників справи у судове засідання на 15.09.2021р. о 11:00.
08.09.2021р. до суду відповідачем було надано відзив на позовну заяву.
15.09.2021р. судом було оголошено перерву по справі до 11.10.2021р. о 14:00.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.10.2021р. справу №916/2424/21 ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "27" жовтня 2021 р. о 11:30.
26.10.2021р. до суду відповідачем було надано клопотання про відкладення розгляду справи.
27.10.2021р. до суду відповідачем було надано клопотання про відкладення розгляду справи.
27.10.2021р. судове засідання не відбулось, у зв`язку з непрацездатністю судді Д`яченко Т.Г. у період з 25.10.2021р. по 10.11.2021р. включно.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.11.2021р. призначено підготовче засідання у справі на "24" листопада 2021 р. о 11:00.
19.11.2021р. до суду відповідачем було надано клопотання, відповідно до якого останній просив суд розгляд справи перенести на другу дату та зазначав, що не заперечує проти переходу до розгляду справи по суті.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.11.2021р. закрито підготовче провадження у справі №916/2424/21. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "14" грудня 2021р. о 10:00. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 14.12.2021р. о 10:00.
Приймаючи до уваги, що 14 грудня 2021р. з 10 год. 00 хв. до 10 год. 55 хв. всі працівники та відвідувачі суду були евакуйовані з адміністративної будівлі, у зв`язку з проведенням ГУДСНС України в Одеській області та ГУНП в Одеській області оперативно-розшукових заходів з приводу анонімного повідомлення про закладення вибухового приладу в адміністративній будівлі, судове засідання не відбулось.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.12.2021р. призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "19" січня 2022р. о 10:00.
У судовому засіданні, яке відбулось 19.01.2021р., судом було оголошено перерву по справі до 31.01.2022р.
31.01.2022р. судове засідання не відбулось, у зв`язку з непрацездатністю судді Д`яченко Т.Г. у період з 31.01.2022р. по 05.02.2022р. включно.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.02.2022р. призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "16" лютого 2022р. о 12:45.
Приймаючи до уваги, що 16 лютого 2022р. з 10 год. 20 хв. до 13 год. 00 хв. всі працівники та відвідувачі суду були евакуйовані з адміністративної будівлі, у зв`язку з проведенням ГУДСНС України в Одеській області спільно з ГУНП в Одеській області оперативно-розшукових заходів з приводу анонімного повідомлення про закладення вибухового приладу в адміністративній будівлі, судове засідання не відбулось.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.02.2022р. призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "24" лютого 2022р. о 10:00.
24.02.2022 р. Президентом України підписано указ № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, який підтримано Верховною Радою. Воєнний стан запроваджено з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Рішенням Ради суддів України від 24.02.2022 р. № 9 рекомендовано зборам суддів та суддям України оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

У зв`язку із запровадженням на території України воєнного стану та з метою забезпечення безпеки працівників Господарського суду Одеської області та відвідувачів, зборами суддів Господарського суду Одеської області від 24.02.2022 р. було вирішено рекомендувати суддям, як тимчасовий захід, зняти з розгляду справи, які призначені з 24 лютого 2022 року.

14.03.2022 р. Указом Президента України № 133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05год.30хв. 26 березня 2022р. строком на 30 діб.

Рішенням зборів суддів Господарського суду Одеської області від 14.03.2022р. рекомендовано суддям Господарського суду Одеської області продовжити розгляд справ.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.03.2022р. призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "11" квітня 2022 р. о 11:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.04.2022р. призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "05" травня 2022р. о 11:00.

04.05.2022р. до канцелярії суду від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.05.2022р. відкладено розгляд справи по суті на "08" червня 2022р. о 11:00.

08.06.2022р. судове засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.06.2022р. призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "22" червня 2022 р. о 12:00. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 22.06.2022р. о 12:00.

22.06.2022р. судове засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.06.2022р. призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "01" серпня 2022 р. о 12:30.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач заперечує проти заявлених вимог позивача в повному обсязі та просить суд відмовити в їх задоволенні.

У судовому засіданні 01.08.2022 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 08.08.2022р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача за час розгляду справи, суд встановив.

25.05.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Благогаз Збут (постачальник) та Спеціалізованим Одеським санаторієм „Салют (споживач) було укладено Договір №14-ТД-2020 на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій) (надалі Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачу до 31 грудня 2020 року природний газ, належної якості та кількості у порядку, передбаченому Договором, а також надавати послуги із замовлення (бронювання) розподілу потужності (послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи), а споживач зобов`язується оплачувати вартість газу у розмірах, строках та в порядку, що визначений умовами Договору.

31.12.2020р. між сторонами було укладено Додаткову угоду №9 до Договору №14-ТД-2020 на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій) від 25.05.2020р., якою згідно ч. 5 ст. 36 Закону України „Про публічні закупівлі (редакція до 19.04.2020р.), дія Договору про закупівлю може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 % суми, визначеної у договорі, укладеному в попередньому році та сторони домовились продовжити термін дії Договору до 31 березня 2021р.

08.02.2021р. між сторонами було укладено Додаткову угоду №10 до Договору №14-ТД-2020 на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій) від 25.05.2020р., відповідно до якої ціна цієї додаткової угоди складає 140999,00 грн., що становить 20% ціни договору 704995,25 грн. Ціна природного газу, згідно даної додаткової угоди встановлюється наступна з 01.01.2021р. і до 13.01.2021р. включно 6816,00 грн. з ПДВ, з 14.01.2021р. до 31.03.3031р. включно: 7404,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 7.4 Договору, відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику не здійснюється, якщо фактичний обсяг споживання в розрахунковому періоді відрізняється від підтвердженого обсягу природного газу не більше ніж на ±5 %.

Відповідно до пункту Договору, 7.3.1, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу газу, споживач має компенсувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період (пп. 1 п. 1 Розділу VI Правил постачання природного газу),

Згідно до п. 7.3.2. Договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, які розраховуються за формулою, яка встановлена пп. 2 п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу.

За поясненнями позивача, вказані санкції застосовані тільки частково, а саме п.7.3.1. замість компенсації, що передбачений у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період (12%), позивач обмежується нарахуванням тільки 10% від вартості недовикористаного обсягу газу; п.7.4. замість коефіцієнту, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5 максимальна величина, позивач обмежується нарахуванням коефіцієнта 0,1.

Як було зазначено позивачем, з 1 березня 2018 року нова редакція Кодексу ГТС була введена в дію, внесені відповідні зміни й у інші нормативні акти, такі як Правила постачання природного газу (затверджені Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496). Таким чином, з 1 березня 2018 р. було впроваджене подобове балансування природного газу, що зокрема означає, що: суб`єкти газового ринку діють через електронну ІТ-платформу SAP, у котрій здійснюється відображення номінацій (заведення лімітів газу), алокацій (фактичного обліку віднесеного газу), обсягів небалансу (перевищення чи недобору замовлених обсягів) тощо; обліковим періодом споживання первинно визначається газова доба щодо котрої здійснюється балансування, місячний період використовується для остаточних грошових розрахунків, споживачі природного газу замовляють газ у постачальників на кожну добу планованого споживання, максимально точно плануючи обсяги, які постачальник зобов`язаний їм поставити у подальшому; споживачі мають право здійснювати коригування обсягів споживання газу щоденно стосовно наступної доби (та подальших газових діб) шляхом надсилання відомостей щодо таких обсягів постачальникові;

Разом із впровадженням подобового балансування газу посилюється відповідальність за небаланс, оскільки розрахунок збитків та штрафів виконується за наслідками кожної доби та підсумовується за місяць, при цьому обсяги перевищення обсягів та недобору не підлягають взаємозаліку.

Подобове споживання визначене на підставі даних Оператора ГТС, які відображені на електронній ІТ-платформі SAP, адже відповідно до ч. 3 розділу 1 Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи.

Відповідно до ч. 5 розділу 1 Правил постачання природного газу Інформаційна платформа - це електронна платформа, функціонування та корегування якою забезпечується оператором ГТС, відтак показники подобового споживання, що відображені на ній є підставою для проведення розрахунків між учасниками ринку природного газу.

Використовуючи вищенаведені дані та документи, за наслідками діяльності у жовтні - грудні 2020 року та у січні-лютому 2021р. були виявлені невідповідності між замовленими та фактично спожитими обсягами газу у розмірі 10%.

Окрім того, як вказує позивач, для зручності споживачів газу було запроваджено на сайті постачальника особистий кабінет для кожного споживача, де відповідач відкоригував споживання газу у жовтні- грудні 2020 року та у січні-лютому 2021р.

Фактичне споживання відповідача (помісячно) підтверджується: у жовтні 2020 року - відповідно до Акта приймання-передачі природного газу №РН- 0002259 на об`єм 13,84900 тис.куб.м., улистопаді 2020 року - відповідно до Акта приймання-передачі природного газу №РН- 0002330 на об`єм 49,93600 тис.куб.м., угрудні 2020 року - відповідно до Акта приймання-передачі природного газу №РН- 0003011 на об`єм 56,17400тис куб.м., усічні 2021р.- відповідно до Акта приймання-передачі природного газу №РН-0000319на об`єм 11,36596 тис.м.куб.; №РН-0000231 на об`єм 8,34000 тис.м.куб.; №РН-0000232 на об`єм 32,04404 тис.м.куб. разом 51,75 тис.м.куб., у лютому 2021р.- відповідно до Акта приймання-передачі природного газу №РН-0000414 на об`єм 56,74900 тис.м.куб.

У зв`язку з вищенаведеним, збитки за небаланс об`єму постачання природного газу у період жовтня-грудня 2020р. та січня-лютого 2021р. становлять : 56795,04грн. у жовтні 2020р.-2003,86 грн., що підтверджується Акт-претензія №СФ-Ш-12-13; у листопаді 2020р.- 3759,19 грн. що підтверджується Акт-претензія №СФ-Ш-12-13; у грудні 2020р. - 1402,51грн., що підтверджується Актом претензією №СФ-Ш-13-89; у січні 2021р. -38 315,59 грн., що підтверджується Актом -претензія № СФ-Ш-00021. у лютому 2021р. - 11313,89 грн., що підтверджується Рахунком- фактурою № СФ-Ш- 00111.

Відповідно до п.7.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України.

Відповідно до п.4.1. Договору, Сторони домовились, що постачання природного газу здійснюється за ціною, що встановлюється Постачальником та оприлюднюється ним на своєму сайті. Вартість природного газу розрахована з урахуванням тарифу на послуги із замовлення (бронювання) розподілу потужності (тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи).

Позивачем було зазначено суду, що відповідно до п. 1 ч. 2 Розділу ІХ Кодексу Газотранспортної системи Доступ до потужності надається лише замовникам послуг транспортування, які уклали з оператором газотранспортної системи договір транспортування.

Як вказує позивач, згідно договору транспортування природного газу № від 20.11.2019р., постачальник здійснює оплату оператору газотранспортної системи за розподіл потужностей, розмір якої, в тому числі, включає потужності необхідні для постачання постачальника газу для споживача. Споживач зобов`язується компенсувати витрати постачальника на оплату за розподіл потужності.

Підставою для плати за перевищення замовленої потужності є рахунок на оплату за перевищення замовленої потужності, який надаються Споживачу .

На підставі наведеного, у жовтні - грудні 2020р. та у січні-лютому 2021р. відповідач замовив наступні ліміти на постачання природного газу: у жовтні - 11,510 тис.м.куб., а по факту спожив 13,84900 тис.м. куб.; у листопаді - 44,100 тис.м.куб. а по факту спожив 49,93600 тис.м. куб.; у грудні - 54,37500 тис.м.куб., а по факту спожив 56,17400 тис.м. куб.; у січні- 0,31 тис.м.куб., а по факту спожив 51,75000 тис.м. куб.; у лютому- 46, 56488 тис.м.куб., а по факту спожив 56,74900 тис.м.куб.

Фактичне споживання відповідача (помісячно) підтверджується Актами приймання-передачі природного газу.

У зв`язку з вищенаведеним збитки за перебір замовлених потужностей у період жовтня- грудня 2020р„ та січня- лютого 2021р. становлять : 15476,02 грн.: у жовтні 2020р.- 787,26грн., що підтверджується Акт-претензія №СФ-Ш- 12-13; у листопаді 2020р.- 1388,87грн. що підтверджується Акт-претензія №СФ-Ш- 12-13; у грудні 2020р.- 658,64 грн., що підтверджується Актом претензією №СФ-Ш-13-89; у січні 2021р. - 10177,54 грн., що підтверджується Актом-претензія № СФ-Ш-00021. у лютому 2021р. - 2463,71 грн., що підтверджується Рахунком- фактурою № СФ-Ш- 00111.

Поряд з цим, відповідно до п.7.5.Договору, за результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія. яка оформлюється у довільній формі, де зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків.

Відповідно до п.7.6. Договору, Акт претензія складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) Споживачу (з позначкою про вручення), а Споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування.

Відповідно до п.7.6.1. Договору, у випадку нереагування у встановлений строк на акт- претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

Однак, як вказує позивач, завдані збитки у розмірі 72 271,06 грн. відповідно до акту-претензії, станом на сьогодні не відшкодовано, що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2021р. по 29.07.2021р.

Надаючи відзив на позовну заяву, відповідачем було зазначено суду, що п. 4.6. Договору встановлено, що розрахунковий період становить один місяць. Також відповідачем було зазначено суду, що на момент укладання Договору, а саме 25 травня 2020 року вже діяла нова редакція Кодексу ГТС України, на яку посилається позивач в частині того, що розрахунок збитків та штрафів виконується за наслідками кожної доби та підсумовується за місяць, але сторони дійшли згоди визнати розрахунковим періодом один місяць, також за домовленістю сторін договором було встановлено, що розрахунок штрафів та збитків виконується за підсумками розрахункового періоду одного місяця.

Також посилаючись на ст. 651 ЦК України та на п. 11.4. Договору, відповідачем було зазначено суду, що додаткових угод щодо зміни розрахункового періоду сторонами укладено не було.

Відповідачем зазначалось суду, що твердження позивача, про те, що за наслідками діяльності відповідача були виявлені невідповідності між замовленими потужностями та фактично спожитими обсягами газу не відповідає дійсності.

За твердженнями відповідача. інформаційна платформа це електронна платформа, функціонування та корегування якою забезпечується оператором ГТС, відтак, показники подобового споживання, що відображені в ній є підставою для проведення розрахунків між учасниками ринку природного газу, отже фактичний обсяг споживання в розрахунковий період жовтень грудень 2020р., лютий 2021р. відрізняється від підтвердженого обсягу природного газу не більше ніж +/- 5% і не підлягає відшкодуванню збитків споживачем на підставі п. 7.4. Договору.

Посилаючись на п.п. 7.5., 7.6., 7.6.1 Договору, позивачем було зазначено суду, що на його адресу не поступили акти-претензії, а лише акти-рахунки, які були залишені без розгляду.

Також відповідач просив суд прийняти до уваги, що Спеціалізований Одеський санаторій „Салют є державною установою та фінансується за рахунок державного бюджету та безпідставне відшкодування збитків позивачу за небаланс постачання природного газу та за перебір замовлених потужностей за жовтень грудень 2020р. та січень вересень 2021р. призведе до нераціонального та необґрунтованого витрачання коштів державного бюджету України.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши у судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов таких висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як з`ясовано судом, правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю „Благогаз Збут, як постачальником, та Спеціалізованим Одеським санаторієм „Салют, як споживачем, виникли на підставі укладеного між ними 25.05.2020р. Договору №14-ТД-2020 на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій.

31.12.2020р. між сторонами було укладено Додаткову угоду №9 та 08.02.2021р. між сторонами було укладено Додаткову угоду №10 до Договору №14-ТД-2020 на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій) від 25.05.2020р., якими було визначено умови щодо дії договору та ціни природного газу.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.712 ЦК України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін

Відносини, які виникли між сторонами, пов`язані з постачанням природного газу, про що було укладено відповідний Договір №14-ТД-2020 на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій) від 25.05.2020р., який є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань, та які є обов`язковими для виконання їх сторонами.

Правові засади функціонування ринку природного газу України врегульовані, зокрема Законом України "Про ринок природного газу", відповідно до частини 1 статті 12 якого постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

На виконання п.17 ч.3 ст.4 Закону України "Про ринок природного газу", Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 затверджені Правила постачання природного газу.

Пунктом 10 розділу ІІ Правил постачання природного газу передбачено, що Споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VII цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання. Постачальник має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи інформаційну платформу Оператора ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача. Споживач та його постачальник мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу.

Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу. При цьому постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, які розраховуються відповідно допункту 1 розділу VII цих Правил.

Розділом VIІ "Правил постачання природного газу" визначено, що відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим (крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України "Про ринок природного газу"), постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках: якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період; якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за відповідною формулою.

Предметом розгляду у даній справі є вимога про стягнення з відповідача збитків за небаланс об`єму постачання природного газу у період з жовтня грудня 2020р. та січня лютого 2021р. та стягнення збитків за перебір замовлених потужностей у період з жовтня грудня 2020р. та січня лютого 2021р.

Відповідно до ч.1 ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч.2 ст.217 та ч.1 ст.230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.4 ст.231 ГК України, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як вже було зазначено судом вище, відповідно до пункту Договору, 7.3.1, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу газу, споживач має компенсувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період (пп. 1 п. 1 Розділу VI Правил постачання природного газу).

Згідно до п. 7.3.2. Договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) позивачем розрахунків, збитки за небаланс природного газу за період з жовтня грудня 2020р. та січня лютого 2021р. становлять 56795,04 грн.

Як вказує позивач, розрахунки збитків здійснювалися ним на основі даних, що містяться в Особистому кабінеті відповідача, а також даних Оператора ГТС, які відображені на електронній ІТ-платформі SAP. Подобове споживання визначене на підставі даних Оператора ГТС, які відображені на електронній ІТ-платформі SAP.

Відповідно до п.5 розділу 1 Правил постачання природного газу: інформаційна платформа - це електронна платформа Оператора ГТС у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, створена відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи; підтверджений обсяг природного газу - плановий об`єм (обсяг) природного газу, обумовлений договором постачання природного газу між споживачем та постачальником на відповідний розрахунковий період, який має бути поставлений споживачу відповідно до умов цього договору; розрахунковий період - газова доба та/або газовий місяць, визначені Кодексом газотранспортної системи на ринку природного газу, щодо якої (якого) між споживачем та його постачальником визначаються певні обсяги відбору/споживання природного газу та здійснюються відповідні розрахунки.

Суд зазначає, що умовами Договору №14-ТД-2020 на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій) від 25.05.2020р., а саме п. 4.6. сторонами було узгоджено, що розрахунковим періодом є один місяць.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідних додаткових угод щодо змін в Договір з цього приводу, сторонами не укладалось, змін не вносилось.

Дослідивши наявні в матеріалах справи розрахунки збитків за жовтень-грудень 2020 року та січень-лютий 2021 року, суд дійшов висновку, що такі розрахунки проведені позивачем без належним чином визначених та погоджених сторонами відповідно до умов укладеного Договору щодобових обсягів (лімітів) природного газу.

Так, відповідно до п. 3.4. Договору, сторонами було визначено, що споживання підтвердженого обсягу природного газу протягом місяця здійснюється, як правило, рівномірно, ураховуючи середньодобову норму, яка визначається шляхом ділення місячного підтвердженого оператором обсягу природного газу на кількість днів протягом цього місяця.

Відповідно до п. 3.5. Договору, постачальник має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи базу даний Оператора ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача.

Відповідно до п. 3.11 Договору узгоджено, що споживач та його постачальник мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу добової номінації та/або місячної номінації шляхом подання реномінації обсягів транспортування газу для окремої газової доби та/або газового місяця в порядку, встановленому Кодексом газотрансоптрної системи. Всі зміни замовлених обсягів повинні бути оформлені у письмовій формі, шляхом подання заяви на зміну (збільшення/зменшення) запланованого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період (реномінація), підписані споживачем і надані постачальнику до 20 числа розрахункового періоду включно.

Споживач подає заяву на зміну (збільшення/зменшення) запланованого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період (реномінація), підписану споживачем, постачальнику з першого по двадцяте число газової доби розрахункового періоду включно, але не менше ніж за дві доби до початку зміни місячних обсягів постачання, які були визначені місячною номінацією, шляхом надання відповідної заяви до газопостачальної організації та її реєстрації та/або направленням такої заяви на електронну адресу постачальника та/або в особистому кабінеті на офіційному сайті постачальника.

Реномінаціїї обсягів постачання газу для газової доби надаються до 14.00 (за київським часом) газової доби, що передує газовій добі, коли повинна бути виконана реномінація, шляхом направленням такої заяви на електронну адресу постачальника.

На обґрунтування своїх доводів стосовно подобового споживання газу позивачем було надано дані з особистого кабінету споживача, однак, такий доказ оцінюється судом критично, оскільки позивачем не було надано електронну копії такого доказу.

Крім того, за твердженням відповідача, споживання газу ним здійснювалось в інших об`ємах, на підтвердження чого відповідачем було надано роздруківки з особистого кабінету, що також оцінюється судом критично, оскільки не було залучено до матеріалів справи оригінали електронних доказів.

Суд зазначає, що в Договорі №14-ТД-2020 на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій від 25.05.2020р сторонами погоджено планові обсяги постачання газу по місяцях, зокрема у липні-грудні 2020 року.

Відповідно, сторонами погоджувались планові обсяги постачання газу на кожен місяць, а не подобово.

Поряд з цим, варто звернути увагу, що планові обсяги постачання газу по місяцях за період січень-лютий 2021 року. що також є предметом спору, окремо за кожен місяць сторонами в додаткових угодах №9 від 31.12.2020р. та №10 від 08.02.2021р. до Договору №14-ТД-2020 на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій від 25.05.2020р., не погоджувались та протилежного матеріали справи не містять.

Аналізуючи матеріали справи суд зазначає, що належними доказами не підтверджено, що відповідачем здійснювались відповідні зміни (коригування) планового споживання газу, що унеможливлює дослідження судом такого факту та наданні відповідної оцінки стосовно небалансу об`єму постачання природного разу, щодо збитків якого заявлено позивачем.

Таким чином, проаналізувавши надані позивачем розрахунки збитків за небаланс об`єму природного газу у розмірі 56795,04 грн., суд дійшов висновку, що такі розрахунки проведені позивачем без належним чином визначених та погоджених сторонами відповідно до умов укладеного Договору обсягів (лімітів) природного газу, а отже суперечать умовам правочину, які є обов`язковими для виконання сторонами.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо врегулювання небалансів позивачем з Оператором ГТС.

Суд зазначає, що умовами договору визначено, що реномінаціїї обсягів постачання газу для газової доби надаються до 14.00 (за київським часом) газової доби, що передує газовій добі, коли повинна бути виконана реномінація, шляхом направленням такої заяви на електронну адресу постачальника. Поряд з цим, будь-яких доказів на підтвердження викладених обставин щодо об`ємів обсягів газу позивачем суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявності підстав для застосування до відповідача відповідальності у вигляді збитків за небаланс постачання природного газу в сумі 56795,04 грн., не обґрунтовано правомірність їх нарахування в заявленій до стягнення сумі.

Також, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача збитки за перебір замовлених потужностей у розмірі 15476,02 грн. з посиланням на Договір транспортування природного газу № від 20.11.2019р.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять зазначеного правочину, на який позивач посилається, як на підставу заявлених позовних вимог. Позивачем не було забезпечено надання такого правочину до суду, що унеможливлює дослідження його судом та надання відповідної оцінки заявленим позивачем вимогам у даній частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

За наведених обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 2270,00 грн. покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Благогаз Збут до Спеціалізованого Одеського санаторію „Салют про стягнення 72271,06 грн. - відмовити у повному обсязі.

2.Витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю „Благогаз Збут.

Повний текст рішення складено 08 серпня 2022 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Суддя Т.Г. Д`яченко