ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2022 р. м. Київ Справа № 911/456/22

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання Д.С.Бабяка, розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Журавка», Чернігівська обл., Варвинський р-н, с. Журавка

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІАРА-АГРО», Київська обл., Рокитянський р-н., смт. Рокитне

про стягнення заборгованості

секретар судового засідання: Д.С. Бабяк

представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №911/456/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Журавка» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІАРА-АГРО» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про постачання товару №17-0/20 від 15.06.2020 року у сумі 535097,37 грн., з яких 461600,09 грн. основного боргу, 53825,01 грн. інфляційних втрат та 19672,27 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 15.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/456/22 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.03.2022 року.

Cудове засідання, призначене на 15.03.2022 року, не відбулося.

Ухвалою суду від 02.05.2022 підготовче засідання призначено на 14.06.2022 року.

До суду від позивача надійшла заява б/н від 19.05.2022 року (вх. №5567 від 23.05.2022) про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 14.06.2022 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав.

Ухвалою суду від 14.06.2022 року підготовче засідання відкладено на 05.07.2022 року.

До суду від позивача надійшла заява б/н від 24.06.2022 року (вх. №7604/22 від 28.06.2022) про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 05.07.2022 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Ухвалою суду від 05.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу №911/456/22 до судового розгляду по суті на 19.07.2022 року.

До суду від позивача надійшло клопотання б/н від 13.07.2022 року (вх. №8688/22 від 15.07.2022) про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання 19.07.2022 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.

Судом враховано, що ухвали Господарського суду Київської області направлялись учасникам справи на юридичні адреси згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а також на електронні адреси. Крім того, ухвали суду у справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua. Інформацію про розгляд справи №911/456/22 оприлюднено на сайті «Судова влада України».

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який повідомлений про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами.

Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та подані сторонами пояснення, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Журавка» (за договором - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІАРА-АГРО» (за договором - покупець) 15.06.2020 року укладено Договір постачання товару №17-о/20 (далі Договір), згідно умов п. 1.1 якого, постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити соєву олію (далі - Товар).

Відповідно до ч. 4.1 Договору, товар повинен бути поставлений Покупцю не пізніше 2-х банківських днів з моменту отримання заявки.

Згідно ч. ч. 5.1, 5.2 Договору, ціна товару - 16666,67 грн., крім того ПДВ(20%)-3333,33 грн, разом 20000,00 грн./т. Загальна сума Договору складає усього - 500000,00 грн. в т.ч. ПДВ - 83333,33 грн.

Відповідно до п. 6.1 Договору, оплата вартості партії товару має бути перерахована постачальнику протягом 14 банківських днів з моменту отримання товару покупцем.

Згідно п. п. 8.1, 8.2 Договору, передача Товару здійснюється в складі покупця (м.Київ, вул. Кирилівська, 98, ТОВ «Завод Київкомбікорм»). Датою поставки Товару вважається дата підписання сторонами видаткових накладних.

У п. 9.1 Договору сторони погодили, що даний Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до "31" грудня 2020 р., але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за даним Договором.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору ним здійснено поставку 23,08 т. соєвої олії на користь відповідача у сумі 461600,09 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи видатковою накладною №1441 від 16.06.2020 року, підписаною представниками обох сторін та скріпленими їх печатками, товарно транспортною накладною №P1441 від 16.06.2020 року та довіреністю відповідача №38 від 15.06.2020 року на отримання соєвої олії.

Однак, як зазначає позивач, відповідач свої зобов`язання з оплати поставленої продукції не виконав. Враховуючи зазначене, за відповідачем утворилась заборгованість за поставлений товар у сумі 461600,09 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що за своєю природою укладений між сторонами Договір є договором поставки.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену продукцію у сумі 461600,09 грн. станом на день прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, факт поставки позивачем продукції відповідачу документально підтверджено, отримання відповідачем продукції не спростовано, тому, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 461600,09 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 53825,01 грн. інфляційних втрат та 19672,27 грн. 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача за неоплаченою видатковою накладною за період з 07.07.2020 року по 07.12.2021 року, у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат у сумі 53825,01 грн. та 3% річних у сумі 19672,27 грн., судом встановлено, що такий розрахунок є обґрунтованим, арифметично вірним, тому, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Журавка до Товариства з обмеженою відповідальністю ТІАРА-АГРО про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТІАРА-АГРО (09600, Київська обл., Рокитянський р-н., смт. Рокитне, вул. Ентузіастів, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Журавка (17620, Чернігівська обл., Варвинський р-н, с. Журавка, Майдан Центральний, 3, ) 461600 (чотириста шістдесят одну тисячу шістсот) грн. 09 коп. основного боргу, 19672 (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят дві) грн. 27 коп. 3% річних, 53825 (п`ятдесят три тисячі вісімсот двадцять п`ять) грн. 01 коп. інфляційних втрат та 8026 (вісім тисяч двадцять шість) грн. 46 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата складення повного тексту рішення 29.07.2022 року.

Суддя Д.Г. Заєць