ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"29" липня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1398/22

Господарський суд Одеської області у складі: судді Рога Н.В., розглянув заяву першого заступника керівника Баштанської окружної прокуратури (вх.№2-624/22 від 28.07.2022р.) про вжиття заходів забезпечення позову у справі №916/1398/22

За позовом: першого заступника керівника Баштанської окружної прокуратури (56101, Миколаївська обл., м. Баштанка, пров. Пожежний, буд. 3, , електронна адреса: ) в інтересах держави в особі Софіївської сільської ради (55632, Миколаївська обл., Баштанський р-н, с. Софіївка, вул. Софіївська, буд.24/1, , електронна адреса: )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ВЛАДЕЛЕН (54020, м. Миколаїв, вул. Гонгадзе Георгія, буд.28, кв.19, , електронна адреса: )

За участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (54034, м. Миколаїв, проспект Миру, буд.34, , електронна адреса: ); ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ); ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

про витребування земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Баштанської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Софіївської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю ВЛАДЕЛЕН про витребування земельної ділянки кадастровий номер :06:000:0368, площею 2,0000 га, яка розташована в межах території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області на користь держави в особі Софіївської сільської ради.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.07.2022р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.07.2022р., залучено до участі у справі як третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 28.07.2022р. відкладено підготовче засідання на 18.08.2022р.

28 липня 2022р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява першого заступника керівника Баштанської окружної прокуратури (вх.№2-624/22 від 28.07.2022р.) про вжиття заходів забезпечення позову у справі №916/1398/22, відповідно до якої прокурор просить накласти арешт на земельну ділянку площею 2,0000 га кадастровий номер :06:000:0368, яка розташована в межах території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, та заборонити органам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо вказаної земельної ділянки (у тому числі, у разі зміни цільового призначення вказаної земельної ділянки, її поділу чи об`єднання з іншими ділянками, укладання договорів, вчинення інших правочинів щодо неї); заборонити ТОВ ВЛАДЕЛЕН, ОСОБА_3 вчиняти із зазначеною земельною ділянкою дії, спрямовані на зміну цільового призначення, її поділу або об`єднання з іншими земельними ділянками, укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

В обґрунтування заяви прокурор зазначає, що ТОВ ВЛАДЕЛЕН, як орендар земельної ділянки площею 2,0000 га кадастровий номер :06:000:0368, яка розташована в межах території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, та ОСОБА_2 , як власник зазначеної земельної ділянки, можуть розпорядитися нею на власний розсуд, у зв`язку з чим, на думку прокурора, існує очевидна небезпека відчуження земельної ділянки, що призведе до неможливості реального поновлення інтересів держави та повернення земельної ділянки належному власнику Софіївській сільській раді, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду у даній справі.

Прокурор припускає, що ОСОБА_2 , дізнавшись про розгляд даної справи, свідомо може здійснити дії щодо розпорядження спірною земельною ділянкою. В свою чергу орендар - ТОВ ВЛАДЕЛЕН, може в будь-який момент передати права на спірну земельну ділянку іншій юридичній або фізичній особі на підставі цивільно-правових угод (суборенда та інші).

Прокурор зазначає, що метою вжиття заходів забезпечення позову є забезпечення знаходження спірної земельної ділянки у володінні відповідача в незмінному вигляді.

В якості нормативного обґрунтування перший заступник керівника Баштанської окружної прокуратури посилається на положення ст.ст. 136, 137 ГПК України.

Розглянув матеріали справи, заяву першого заступника керівника Баштанської окружної прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову у справі №916/1398/22, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову є правом, а не обов`язком суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виходячи з загальних положень законодавства, суд вважає за необхідне зауважити, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання стосовно необхідності у забезпеченні позову, суд виходить з того, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з розміром грошових коштів, на які вимагається накладення арешту, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, достатньо обґрунтованою підставою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому, суд зазначає, що достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання заявника в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.09.2021р. у справі №904/5108/20, від 13.08.2021р. у справі №904/4982/21.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому, обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Між тим, заява першого заступника керівника Баштанської окружної прокуратури про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях заявника щодо можливого відчуження земельної ділянки площею 2,0000 га кадастровий номер :06:000:0368, яка розташована в межах території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, що може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі. Водночас, прокурором не надано суду жодних доказів, які б свідчили про наявність у відповідача - ТОВ ВЛАДЕЛЕН або у ОСОБА_3 наміру вчинити реальні дії, спрямовані, зокрема, на відчуження спірної земельної ділянки, на зміну ъъ цільового призначення, її поділ або об`єднання з іншими земельними ділянками, з якими діюче законодавство пов`язує необхідність застосування заходів щодо забезпечення позову, та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, в разі невжиття таких заходів.

На підставі зазначеного, суд вважає, що прокурором не доведено наявності обґрунтованого припущення, що земельна ділянка площею 2,0000 га кадастровий номер :06:000:0368, яка розташована в межах території Софіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, належить на праві власності ОСОБА_3 та перебуває у користуванні у ТОВ ВЛАДЕЛЕН може вибути з їх власності/користування на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі у разі прийняття судом рішення про задоволення або часткове задоволення позову першого заступника керівника Баштанської окружної прокуратури.

Отже, враховуючи лише твердження прокурора про потенційну можливість відчуження спірної земельної ділянки, зважаючи на вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що заява першого заступника керівника Баштанської окружної прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову у справі №916/1398/22 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви першого заступника керівника Баштанської окружної прокуратури (вх.№2-624/22 від 28.07.2022р.) про вжиття заходів забезпечення позову у справі №916/1398/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Н.В. Рога