РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.07.2022Справа № 910/15276/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмані»

до приватного акціонерного товариства «Картель»

про спростування недостовірної інформації, зобов`язання вчинити дії,

Представники:

від позивача Лайтеренко О.В.

від відповідача не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» до товариства з обмеженою відповідальністю «Картель» про:

- визнання недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмані», інформацію, яка поширена приватним акціонерним товариством «Картель» на порталі інтернет-ресурсу «Depo.ua» у мережі Інтернет у публікаціях (статтях) українською та російською мовами від ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_3» («ІНФОРМАЦІЯ_3»), за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_4

та ІНФОРМАЦІЯ_5.

- зобов`язання відповідача не пізніше наступного дня після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі видалити публікації (статті), поширені на порталі інтернет-ресурсу «Depo.ua» у мережі Інтернет українською та російською мовами від ІНФОРМАЦІЯ_2;

- зобов`язання відповідача не пізніше наступного дня після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі спростувати недостовірну інформацію про товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалмані», яка була поширена на порталі інтернет-ресурсу «Depo.ua» у мережі Інтернет у публікаціях українською та російською мовами від ІНФОРМАЦІЯ_2.

За твердженням позивача, інформація, яка міститься в спірних публікаціях (статтях) доступна необмеженому колу осіб, не є оціночними судженнями, а містить конкретні фактичні дані щодо ТОВ «Глобалмані», які не відповідають дійсності, є неправдивими та такими, що завдають шкоди діловій репутації остатнього.

Суд своєю ухвалою від 01.10.2021 відкрив провадження у справі № 910/15276/21, постановив розглядати її в порядку загального позовного провадження.

Відповідач відхилив позовні вимоги у повному обсязі у поданому суду відзиві посилаючись на п. 4 ст. 42 закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», в якому зазначено, що редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо: вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього.

Так, в спірних статтях відсутні твердження відповідача, а є лише посилання на джерела - інтернет видання ІНФОРМАЦІЯ_6/.

У свою чергу позивач у відповіді на відзив зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не є друкованими засобами масової інформації.

Термін «засіб масової інформації» є ширшим, аніж термін «друкований засіб масової інформації», тому їх не можна розглядати як тотожні, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин норм Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні».

Крім того посилання відповідача у текстах оскаржуваних публікацій (статей) на джерела отримання такої недостовірної інформації, які не є офіційними, не може бути правовою підставою для звільнення його від зобов`язання спростувати таку недостовірну

інформацію.

Позивач подав клопотання про розподіл 50000,00 грн витрат на професійну правничу (правову) допомогу, 3900,00 грн оплату послуг дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» з видачі звіту за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет № 340/2021-3В від 03.09.2021, 1500,00 грн на оплату послуг дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» з видачі довідки з відомостями про власників веб-сайтів або інформацією про його встановлення № 287/2021-Д від 08.09.2021.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» зареєстроване як юридична особа 02.04.2009, номер запису про державну реєстрацію 0036304. Основним видом економічної діяльності позивача є надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н. в. і. у. (код КВЕД 64.99).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» є небанківською фінансовою установою (свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серія ФК №239, реєстраційний №13102417 від 12.11.2009) та здійснює діяльність на підставі ліцензії на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків від 02.04.2013 №1 та дозволів/свідоцтв Національного банку України №5 від 14.09.2010, №5/2 від 08.09.2011 № 5/3 від 02.04.2013, №5/4 від 29.07.2013, №5/5 від 23.06.2016, №5/6 від 23.09.2016, № 5/7 від 31.07.2017, № 5/8 від 05.08.2019 згідно з чинним законодавства України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» є власником знака для товарів і послуг GlobalMoney на підставі свідоцтва №150467 від 10.01.2012 та знака для товарів і послуг Global24 на підставі свідоцтва №252035 від 26.12.2018, що підтверджується відомостями з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, розміщеного на офіційному веб-сайті Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (https://base.uipv.org/).

ІНФОРМАЦІЯ_2 інтернет-ресурс «Depo.ua» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4

та ІНФОРМАЦІЯ_5 розмістило публікації (статті) під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_3» («ІНФОРМАЦІЯ_3»).

Згідно із змістом цих публікацій з посиланням на блог фізичної особи ОСОБА_1 (який начебто ведеться останнім на сторонньому веб-ресурсі (Цензор.Нет), товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалмані (платіжна система Globalmoney) пов`язується зі адмініструванням офіційної сторінки товариства в забороненій на території України соціальній мережі та співпрацею з цією мережею та незаконними фінансовими установами так званих ДНР та ЛНР, а також забороненими в Україні російськими банками тощо.

Відповідно до довідки дочірнього підприємства «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» з відомостями про власника веб-сайту або інформацією про його встановлення від 08.09.2021 №287/2021-Д доменне ім`я «Depo.ua» було зареєстровано на підставі свідоцтва на знак для товарів і послуг № 150513, власником якого згідно з відомостями Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, розміщеного на офіційному веб-сайті державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності є приватне акціонере товариство «Картель», а відповідно останнє є власником веб-сайтів https://news.depo.ua та https://www.depo.ua.

Відповідач не заперечив належності йому вищевказаних сайтів.

Відповідно до статті 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Водночас, статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію, а також інформацію, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18 та постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 927/791/18).

За змістом ч.1 ст. 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно зі статтею 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 201 Цивільного кодексу України ділова репутація належить до особистого немайнового блага, яке охороняється цивільним законодавством.

Згідно з частиною другою статті 34 Господарського кодексу України дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 927/791/18 зробив висновок про те, що під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Відповідно до частини першої статті 200 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України «Про інформацію» інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про інформацію» кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

За змістом статті 91 Цивільного кодексу України право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 Цивільного кодексу України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб`єкта (підприємця).

Отже юридична особа так само як і фізична особа має право на спростування недостовірної інформації відповідно до частини першої статті 277 Цивільного кодексу України та право на недоторканість ділової репутації відповідно до частини першої статті 299 Цивільного кодексу України (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18 та постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 927/791/18).

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, ділової репутації фізичної та юридичної особи, а також про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин як:

- поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

- поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

- поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

- поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

При цьому при вирішенні зазначених спорів суди мають враховувати, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). При цьому обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має подати докази недостовірності поширеної інформації.

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частин першої та другої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Отже за своїм характером судження є розумовим актом, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, що пов`язано з такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Судження є такою думкою, у якій при її висловлюванні дещо стверджується про предмет дійсності і яка об`єктивно є або істиною чи хибною і при цьому неодмінно однією із двох. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування.

Ознаками оціночного судження є відсутність у його складі посилань на фактичні обставини та відсутність можливості здійснити перевірку такого судження на предмет його відповідності дійсності.

Фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Ураховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок і поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №927/791/18.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 Закону України «Про інформацію» масова інформація - інформація, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб. Засоби масової інформації - засоби, призначені для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації.

Визначення поняття аудіовізуальна інформація міститься у статті 1 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», відповідно до якої аудіовізуальна інформація - будь-які сигнали, що сприймаються зоровими і слуховими рецепторами людини та ідентифікуються як повідомлення про події, факти, явища, процеси, відомості про осіб, а також коментарі (думки) про них, що передаються за допомогою зображень та звуків.

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про електронні комунікації» мережа Інтернет - глобальна електронна комунікаційна мережа, що призначена для передачі даних та складається з фізично та логічно взаємоз`єднаних окремих електронних комунікаційних мереж, взаємодія яких базується на використанні єдиного адресного простору та на використанні інтернет-протоколів, визначених міжнародними стандартами

З огляду на викладене інформація, яка поширюється через мережу Інтернет, орієнтована на необмежене коло осіб, відповідно є масовою інформацією. При цьому інтернет-видання (вебсайт) є засобом, призначеним для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації, є засобом масової інформації (аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №927/791/18.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позивач довів факт поширення відповідачем інформації у вигляді спірних публікацій (статей).

В тексті спірних публікацій (статей) неодноразово використовувалися найменування «Globalmoney», «Глобалмані» , «Global24», тому, враховуючи те, що позивач є власником знаків для товарів і послуг GlobalMoney та Global24, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що спірна інформація стосується саме товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмані».

Вирішуючи питання стосовно того, чи є підстави для визнання спірної інформації недостовірною суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 Цивільного кодексу України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності.

Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов`язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування.

Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов`язана робити посилання на таке джерело.

Відповідно до частини першої статті 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Отже, юридична особа, як і фізична особа, у разі поширення інформації, зобов`язана переконатися в її достовірності, крім випадків, коли така інформація отримана з офіційних джерел та міститься посилання на таке джерело.

Суд врахував, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача.

В опублікованих на порталі інтернет-ресурсу «Depo.ua» публікаціях (статтях) під назвами (українською та російською мовами) «ІНФОРМАЦІЯ_3» («ІНФОРМАЦІЯ_3») викладених у формі вільного переказу блогу фізичної особи ОСОБА_1 , який останнім ведеться на порталі «Цензор.Нет», серед іншого, вказується про виявлення на офіційній сторінці Globalmoney у соціальній мережі «Facebook» доказів співпраці позивача з забороненими в Україні «Вконтакте» та «ВТБ».

Зокрема, на вказаній вище сторінці начебто виявлено повідомлення, розміщене від імені позивача про поновлення рахунків у соціальній мережі «Вконтакте» під нульовий процент. З огляду на що робиться стверджувальний висновок, що рахунки мешканців невизнаних ДНР та ЛНР, які останніми використовуються саме для здійснення покупок через відповідну соціальну мережу поповнюються за допомогою платіжної системи «Globalmoney».

Також начебто встановлено факт розміщення на офіційній сторінці Globalmoney у соціальній мережі «Facebook» реклами спільного проекту з російським банком «ВТБ».

Разом з тим, відповідачем не подано суду доказів, які б підтверджували, що відповідні сторінки в мережах «Вконтакте» та «Facebook належатьть позивачу, а також не доведено, що консультування користувачів через вказані сторінки здійснювалося саме представниками ТОВ «Глобалмані».

Суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що використання на тій чи іншій веб-сторінці у мережі Інтернет офіційного комерційного найменування підприємства, належних йому знаків для товарів та послуг тощо (з огляду на наявність всіх цих даних у відкритому доступі), не може бути свідченням того, що така сторінка належить саме тій особі (тому суб`єкту), від імені якої (якого) вона ведеться.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання інформації, поширеної у спірній публікації (статті), недостовірною.

Указом Президента України від 15.05.2017 №133/2017 було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яким, зокрема, заборонено Інтернет-провайдерам надання послуг з доступу користувачам мережі Інтернет до соціально-орієнтованого ресурсу «Вконтакте» (www.vk.com) строком на три роки.

Разом з тим, указом Президента України від 14.05.2020 №184/2020 було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2020 року «Про застосування, скасування і внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яким фактично дію вказаних обмежувальних заходів строком на три роки.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що поширена відповідачем у спірній публікації (статті) інформація порушує особисті немайнові права позивача на недоторканність його ділової репутації, оскільки викликає негативну оцінку у відвідувачів відповідного веб-сайту про господарську діяльність позивача, створює переконання у протиправності його дій, наслідком чого є зниження престижу позивача та формування у суспільства, діючих та потенційних клієнтів негативного ставлення до діяльності ТОВ «Глобалмані» та його електронної платіжної системи GlobalMoney.

Враховуючи викладене, з огляду на зміст вказаної інформації у її системному зв`язку з фактичними обставинами справи, відсутність будь-яких доказів на підтвердження її достовірності, суд дійшов висновку про те, що позивач довів факт поширення про нього недостовірної інформації, яка принижує його ділову репутацію, а відтак підлягає спростуванню, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

На підтвердження понесених ним витрат позивач долучив до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги від 04.01.2018, додаткові угоди до нього, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер, акт приймання-передачі наданих послуг від 08.12.2021, платіжні доручення.

Оскільки відповідач не довів неспівмірність цих витрат, суд покладає на нього ці витрати в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд покладає судові витрати на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» до товариства з обмеженою відповідальністю «Картель».

2. Визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» (), інформацію, яка поширена приватним акціонерним товариством «Картель» () на порталі інтернет-ресурсу «Depo.ua» у мережі Інтернет у публікаціях (статтях) українською та російською мовами від ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_3» («ІНФОРМАЦІЯ_3»), за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_4

та ІНФОРМАЦІЯ_5.

3. Зобов`язати приватне акціонерне товариство «Картель» () не пізніше наступного дня після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі видалити публікації (статті), поширені на порталі інтернет- ресурсу «Depo.ua» у мережі Інтернет українською та російською мовами від ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвами «ІНФОРМАЦІЯ_3» («ІНФОРМАЦІЯ_3»), за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_7 та ІНФОРМАЦІЯ_8.

4. Зобов`язати приватне акціонерне товариство «Картель» () не пізніше наступного дня після набрання законної сили судовим рішенням у даній справі спростувати недостовірну інформацію про товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» (), яка була поширена на порталі інтернет-ресурсу «Depo.ua» у мережі Інтернет у публікаціях українською та російською мовами від ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвами «Блогер стверджує, що знайшов на офіційній сторінці Globalmoney докази співпраці компанії з забороненими Вконтакте» та ВТБ» («ІНФОРМАЦІЯ_3»), за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_9 та ІНФОРМАЦІЯ_10, шляхом розміщення в мережі Інтернет на головній сторінці порталу інтернет-ресурсу «Depo.ua» повного тексту судового рішення у цій справі, не допускаючи при цьому власних коментарів, із забезпеченням вільного доступу до спростування без вимоги внесення паролів та/або кодів доступу тощо, під заголовком: «Спростування як недостовірної інформації щодо ТОВ «Глобалмані» (GlobalMoney), висвітленої (поширеної) на порталі інтернет-ресурсу «Depo.ua» ІНФОРМАЦІЯ_2», який (заголовок) має бути виконаний таким же самим шрифтом, як назва вищевказаних публікацій (статей).

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Картель» (вул. Павлівська, 29, м. Київ, 01135, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Глобалмані» (бул. Дружби Народів, 28-В, м. Київ, 01103, ) 6810,00 грн судового збору, 50000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, 5400,00 грн на оплату послуг.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 12.08.2022

Суддя С. А. Ковтун