ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
01.08.2022 Справа № 905/600/22
Господарський суд Донецької області у складі судді Кучерявої О.О.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СП-Донецьк» про забезпечення позову
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СП-Донецьк», Донецька область, с.Нове
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Домашній хліб», Донецька область, м. Дружківка
про стягнення 4 425 776,74 гривень
Товариство з обмеженою відповідальністю «СП-Донецьк» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домашній хліб», в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 4 425 776,74 гривень.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №2704/2021 від 27.01.2021 в частині оплати за поставлений товар. Зазначає, що на адресу відповідача протягом березня 2022 року було відвантажено товар на суму 3 699 401 гривень, що підтверджується наявними у матеріалах позовної заяви копіями видаткових накладних, товаро-транспортних накладних тощо. Додатково до основної суми заборгованості нараховано: 208 696,99 гривень - пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання; 470 914,41 гривень - інфляційні витрати за весь час прострочення та 36 763,96 гривень - три проценти річних від простроченої суми, всього 4 425 776,74 гривень.
Заявник зазначає, що відповідач ухиляється від проведення звірки взаєморозрахунків, передбаченої умовами договору. Відповідачем не надано жодних повідомлень щодо узгодження порядку погашення існуючої заборгованості, повідомлень щодо причин неможливості виконання своїх зобов`язань. Відповідач не вчиняє жодних інших дій, спрямованих на погашення виниклого грошового зобов`язання у добровільному порядку, що викликало у позивача припущення щодо ухилення останнього від виконання взятих на себе зобов`язань.
Разом із тим вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача є оптимальним та співмірним способом захисту прав позивача з огляду на предмет та підстави позовних вимог, оскільки накладення арешту на майно/грошові кошти в межах суми позовних вимог практично (в разі задоволення позовних вимог) дасть можливість реально виконати рішення суду та відновити порушені майнові права позивача та зумовить тільки обмеження відповідача щодо користування та розпорядження ліквідним майном.
Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СП-Донецьк» про забезпечення позову та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» забезпечення позову є гарантією реального виконання рішення суду.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Виходячи з положень ст. ст. 136, 137 ГПК України, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення або унеможливлення виконання рішення господарського суду, унеможливлення поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі №1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.
Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.
Судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.
Господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі, але не виключно задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вжито. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.
У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20.
Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
При цьому за змістом наведеної норми під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно та(або) грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами та(або) майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.
Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором №2704/2021 від 27.01.2021.
Отже, предметом позову є вимоги майнового характеру, судове рішення у разі їх задоволення вимагатиме примусового виконання, а його виконання в майбутньому безпосередньо залежить від тієї обставини, чи буде наявною у відповідача необхідна сума грошових коштів.
Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може (1) зникнути, (2) зменшитись за кількістю або (3) погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
У вирішенні питання про забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти чи майно відповідача суд повинен дотриматися розумного балансу між необхідністю забезпечити можливе майбутнє виконання судового рішення та неприпустимістю блокування господарської діяльності з огляду на значний розмір заявленого у позовній заяві боргу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду тощо. Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Як встановлено вище, у цій справі правовідносини виникли у зв`язку з виконанням сторонами спору взятих на себе зобов`язань за договором №2704/2021 від 27.01.2021 (далі-договір), за умовами якого позивач як постачальник зобов`язався передати у власність відповідача як покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити сировину борошно пшеничне, борошно житне, борошно гречане та солод житній ферментований (далі-товар).
Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині оплати за поставлений позивачем протягом березня 2022 року товар, призвело до утворення суми боргу в розмірі 3 699 401 гривень, у зв`язку з чим, позивачем додатково до основної суми заборгованості нараховано: 208 696,99 гривень - пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання; 470 914,41 гривень - інфляційні витрати за весь час прострочення та 36 763,96 гривень - три проценти річних від простроченої суми, всього 4 425 776,74 гривень.
З 24.02.2022 в Україні діє воєнний стан, оголошений Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в України» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який двічі продовжувався, що є загальновідомою обставиною.
Указом Президента України «Про продовження строку воєнного стану в Україні від 17 травня 2022 року №341/2022 року №341/2011, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Заявник звертає увагу суду на те, що на території Донецької області, зокрема, у м. Дружківка де знаходиться відповідач, вже тривалий час відбуваються бойові дії, періодично відсутнє електропостачання та водопостачання, відбуваються ракетні обстріли, що широко висвітлюється у ЗМІ.
Надаючи оцінку наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а також з огляду на відсутність доказів наявності грошових коштів у сумі позовних вимог, суд робить висновок, що обраний позивачем захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки у разі незастосування такого заходу забезпечення позову, до вирішення спору наявні у відповідача активи можуть бути відчужені, втрачені, зменшитись, що потребуватиме додаткового з`ясування та подання додаткових позовів.
Враховуючи майновий характер спору, заходи у вигляді арешту активів (грошових коштів) відповідача в межах суми заявлених позовних вимог є співрозмірними до позовних вимог та фактичних обставин господарської діяльності сторін, забезпечують виконання судового рішення в разі можливого задоволення позову й не порушують існуючих прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою недопущення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову.
При цьому, судом враховано ті обставини, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в країні введено воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався.
Указом Президента України «Про продовження строку воєнного стану в Україні від 17 травня 2022 року №341/2022 року №341/2011, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 год 30 хв 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 (у редакції Наказу від 27.07.2022 №169) затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), до якого, зокрема, включено м.Дружківка.
Таким чином, факт проведення активних бойових дій на території, де знаходиться відповідач, є загальновідомою обставиною.
Суд погоджується з твердженнями позивача про ті обставини, що з огляду на активні бойові дії за місцезнаходженням відповідача, господарська діяльність останнього може бути зупинена або взагалі припинена, що матиме наслідком суттєве погіршення фінансового стану та платоспроможності відповідача.
З метою мінімізації ризиків втрати відповідачем повністю або частково грошових активів, за рахунок яких може бути фактично виконано судове рішення у разі задоволення позовних вимог, в умовах воєнного стану суд вважає обґрунтованими вимоги заявника про накладення арешту на грошові кошти відповідача в розмірі заявленої позивачем ціни позову на час розгляду даної справи.
Такий захід забезпечення позову передбачає обмеження можливості розпорядження відповідачем грошовими коштами в межах суми заявлених позовних вимог, що перебувають на його рахунках, та не заважає нормальному функціонуванню підприємства та вільному користуванню та розпорядженню відповідачем іншими грошовими коштами.
Враховуючи вищенаведене у сукупності та з урахуванням відсутності доказів наявності у відповідача грошових коштів у визначеній ціні позову, з яким позивач пов`язує тривале невиконання взятих на себе зобов`язань, а також зважаючи на обставин загрози припинення здійснення відповідачем господарської діяльності та погіршення його майнового стану, суд вважає за доцільне, що накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах суми позову забезпечить збалансованість інтересів сторін, можливість виконання судового рішення у разі задоволення позову та не призведе до втручання у господарську діяльність відповідача, оскільки лише запровадить тимчасові обмеження щодо користування цими активами задля запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позову.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову, внаслідок чого заява Товариства з обмеженою відповідальністю «СП-Донецьк» про забезпечення позову у справі підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СП-Донецьк» про забезпечення позову задовольнити.
Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку.

Ухвала підписана 01.08.2022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя О.О. Кучерява