ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2022 року м.Дніпро Справа № 904/9358/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. (доповідача),

судді: Орєшкіна Е.В., Кощеєв І.М.

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Логістична компанія "Ексім-Юніверс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2022 (суддя І.В. Мілєва) у справі № 904/9358/21

за позовом Фізичної особи-підприємця Антонюка Андрія Анатолійовича, м. Житомир

до Дочірнього підприємства Логістична компанія "Ексім-Юніверс", м. Дніпро

про стягнення 7 827,11грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Антонюк Андрій Анатолійович звернувся до господарського суду з позовною заявою до Дочірнього підприємства Логістична компанія "Ексім-Юніверс" про стягнення 7 500,00 грн. основного боргу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору транспортного експедирування № 2901/20 від 29.01.2020.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2022 у справі № 904/9358/21 позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Дочірнього підприємства Логістична компанія "Ексім-Юніверс" на користь Фізичної особи-підприємця Антонюка Андрія Анатолійовича 7 827,11 грн., з яких: 7 500,00 грн. основний борг, 115,27 грн. - 3% річних, 211,84 грн. інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн.

Рішення мотивовано тим, що матеріалами справи доведено факт невиконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору транспортного експедирування № 2901/20 від 29.01.2020.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Дочірнє підприємство Логістична компанія "Ексім-Юніверс" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду в повному обсязі, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не виконано п. 6.5. договору, а саме не надано податкову накладну, що оформлена згідно вимогам законодавства України, тому у відповідача не виникло зобов`язання, згідно п. 6.6. Договору щодо оплати позивачу послуг з експедирування.

Судом першої інстанції не було досліджено результати перевірки податковим органом дотримання вимог податкового законодавства позивачем та зроблено помилковий висновок про правильність вказаної назви продавця товарів/послуг у податковій накладній № 52 від 03.06.2021. Відтак, вимоги позивача щодо сплати відповідачем заборгованості за договором транспортного експедирування від 29.01.2020 у розмірі 7500, 00 грн. є передчасними, на думку скаржника.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2022 у справі № 904/9358/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Чус О.В., судді: Орєшкіна Е.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.05.2022 витребувано з Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 904/9358/21 за позовом Фізичної особи-підприємця Антонюка Андрія Анатолійовича, м. Житомир до Дочірнього ідприємства Логістична компанія "Ексім-Юніверс", м. Дніпро про стягнення 7 827,11грн. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/9358/21.

17.05.2022 матеріали справи № 904/9358/21 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2022 апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Логістична компанія "Ексім-Юніверс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2022 року у справі № 904/9358/21 залишено без руху, надано апелянту строк 10 днів, з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: для надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 3405,00 грн. та доказів направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів на адресу Позивача (Фізична особа-підприємць Антонюк Андрій Анатолійович).

20.05.2022 відповідачем усунено недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства Логістична компанія "Ексім-Юніверс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2022 у справі № 904/9358/21. Визначено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

30.06.2022 відповідачем залучено до матеріалів справи лист ДП ЛК Ексім-Юніверс від 21.02.2022 та лист Головного управління ДПС у Житомирській області від 13.05.2022 №4960/6/06-3024-02-06.

Скаржник наполягає, оскільки, позивачем не було виконано вимоги п. 6.5. договору транспортного експедирування від 29.01.2020 щодо оформлення документів згідно вимогам законодавства, то такі документи вважаються ненаданими. Таким чином, у відповідача на момент подання позову та до теперішнього часу ще не виникло зобов`язання щодо оплати позивачу послуг за договором.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 29.01.2020 між Фізичною особою-підприємцем Антонюком Андрієм Анатолійовичем (експедитор/виконавець) та Дочірнім підприємством Логістична компанія "Ексім-Юніверс" (замовник) було укладено договір транспортного експедирування № 2901/20 (далі - договір).

Експедитор від свого імені, за плату та за рахунок замовника зобов`язаний організувати перевезення (доставку) вантажу замовника автомобільним та/або будь-яким іншим видом транспорту у міжміському сполученні на території України (надалі послуга), а замовник зобов`язаний оплатити такі послуги відповідно до умов даного договору (п. 1.1. договору).

Умови виконання можного конкретного перевезення вантажу, крім тих, що наведені у цьому договорі визначаються заявкою замовника. Всі заявки, складені відповідно до умов цього договору, є невід`ємними його частинами (п. 1.2. договору).

На підтвердження наданих послуг сторони підписують Акт виконаних робіт, який складається у 2-х примірниках та підписується повноважними представниками сторін (п. 1.4. договору).

Для здійснення кожного конкретного перевезення замовник надає експедитору заявку, в якій зазначає: номер заявки, дату складання заявки, та номер і дату договору; маршрут перевезення; тип вантажу; характеристика та кількість транспортних засобів, а також особливі умови перевезення (температурний режим, ТІR, СМR): кількість вантажу належного до перевезення; дата та пункт навантаження вантажу на транспортні засоби; пункт розвантаження вантажу; строк доставки вантажу або дата та час доставки вантажу; контактні особи представників замовника/виконавця, відповідальних за організацію перевезення та інших задіяних осіб; форма та умови оплати, штрафні санкції; додаткові умови перевезення; реквізити сторін; марку транспортного засобу, реєстраційний номер тягача та причепа, ПІБ та мобільний телефон водія (п. 2.1. договору).

Заявка складається окремим письмовим документом в 2 (двох) оригінальних примірниках для кожної із сторін, та підписується уповноваженими особами сторін, та є невід`ємною частиною даного договору (п. 2.2. договору).

Вантаж вважається таким, що переданий вантажоотримувачу, а перевезення таким, що здійснене, з моменту підписання уповноваженим представником вантажоотримувача товаросупровідних документів (п. 2.6. договору).

Загальна сума договору складає суму всіх заявок, що є невід`ємною частиною даного договору (п. 6.1. договору).

Вартість послуг кожного окремого перевезення включає в себе транспортні послуги та експедиційну винагороду, яка визначається окремо в кожній заявці, що є невід`ємною частиною договору, та інші додаткові витрати, які виникли у експедитора в результаті організації та виконання перевезення вантажу, а також штрафи та збитки відповідно п.п. 5.2. - 5.7. цього договору (п. 6.2. договору).

Остаточний розрахунок за послуги транспортного експедирування в розмірі, зазначеному в п.6.1., та в строк, зазначений в п. 6.6. договору, проводить замовник на підставі рахунка-фактури експедитора, акта виконаних робіт (наданих послуг) та податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному державному реєстрі. Підставою для виставлення рахунка-фактури та акта виконаних робіт є дані ТТН, з печатками та підписами замовника чи /або вантажовідправника/ вантажоодержувача. Вище вказані документи, які оформлені в супереч вимогам законодавства України, вважаються не наданими (п. 6.5. договору).

Рахунок-фактуру замовник повинен оплатити протягом 15-х робочих днів після його одержання, тільки за умови виконання п. 6.5. договору (якщо інше не передбачено заявкою), шляхом перерахування належної до сплати суми на поточний рахунок експедитора (п. 6.6. договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами й діє до 31.12.2019 (п. 9.1. договору).

Якщо за 30 календарних днів жодна із сторін не виявила бажання розірвати договір, то договір вважається автоматично пролонгований на кожен весь наступний рік на тих самих умовах (п. 9.2. договору).

02.06.2021 сторонами підписано заявку № ЦФТ-7 до договору (а.с. 11), відповідно до якої позивач мав забезпечити транспортне експедирування вантажу за маршрутом Дніпро-Дударків, тип вантажу ЛГВ, дата завантаження 02.06.2021, термін доставки 03.06.2021, з умовами оплати 100 % (правильно оформлені договір, заявка, Акт, рахунок-фактура, ТТН -1й примірник) протягом 10 банківських днів в сумі 7 500,00 грн. (в т. ч. ПДВ).

Матеріалами справи встановлено, що позивач на виконання умов договору надав відповідачу послуги на загальну суму 7 500,00 грн., на підтвердження чого надав підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 52 від 03.06.2021 про надання послуг на суму 7 500,00 грн. з ПДВ (а.с. 10), товарно-транспортну накладну від 02.06.2021 (а.с. 20) та податкову накладну № 52 від 03.06.2021 (а.с. 13).

Позивач виставив відповідачу рахунок № 52 від 03.06.2021 на оплату наданих послуг вартістю 7 500,00 грн. (а.с. 12).

Відповідно до п. 6.5. договору остаточний розрахунок за послуги транспортного експедирування в розмірі, зазначеному в п.6.1., та в строк, зазначений в п. 6.6. договору, проводить замовник на підставі рахунка-фактури експедитора, акта виконаних робіт (наданих послуг) та податкової накладної, зареєстрованої в Єдиному державному реєстрі. Підставою для виставлення рахунка-фактури та акта виконаних робіт є дані ТТН, з печатками та підписами замовника чи /або вантажовідправника/ вантажоодержувача. Вище вказані документи, які оформлені в супереч вимогам законодавства України, вважаються не наданими.

Рахунок-фактуру замовник повинен оплатити протягом 15-х робочих днів після його одержання, тільки за умови виконання п. 6.5. договору (якщо інше не передбачено заявкою), шляхом перерахування належної до сплати суми на поточний рахунок експедитора (п. 6.6. договору).

Відповідно до заявки № ЦФТ-7 (а.с. 11) сторони погодили умови оплати 100 % (правильно оформлені договір, заявка, Акт, рахунок-фактура, ТТН -1й примірник) протягом 10 банківських днів в сумі 7 500,00 грн. (в т. ч. ПДВ).

Відтак, відповідно до умов договору, відповідач повинен був сплатити за надані послуги у строк до 17.06.2021 включно (03.06.2021 + 10 банківських днів).

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за надані послуги не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 7 500,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію від 29.07.2021 (а.с. 15), в якій вимагав сплатити заборгованість. Відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом ст. 929 ЦК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Згідно зі ст. 931 ЦК України, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Частинами першою, другою статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтями 627, 628 та 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідач, під час вирішення спору у цій справі не надав, а відтак матеріали справи не містять доказів, які підтверджують оплату наданих послуг в сумі 7 500,00 грн.

Також матеріалами справи встановлено, що позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 18.06.2021 по 21.12.2021 у розмірі 115,27 грн. та інфляційні втрати за той же період у розмірі 211,84 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат складений арифметично правильно, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції погоджується з його стягненням у визначеному розмірі.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем не виконано п. 6.5. договору, а саме не надано податкову накладну, що оформлена згідно вимогам законодавства України, тому у відповідача не виникло зобов`язання, згідно п. 6.6. Договору щодо оплати позивачу послуг з експедирування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було надано відповідачу податкову накладну № 52 від 03.06.2021. На думку, відповідача, у вищезазначеній податковій накладній позивач невірно вказав назву продавця товарів/послуг, а саме вказав Фізична особа-підприємець Антонюк Андрій Анатолійович, тоді як потрібно було вказати ОСОБА_1 . Відповідач повідомив позивача про допущену помилку у наданій податковій накладній та запропонував її виправити, проте, позивач відмовився це зробити. 20.07.2021 відповідачем було подано до контролюючого органу заяву про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування (Д7), в якій було зазначено про допущення позивачем помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної № 52 від 03.06.2021.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції доречно врахував те, що спірний договір укладено між відповідачем та Фізичною особою-підприємцем Антонюком Андрієм Анатолійовичем. Таким чином, позивачем у податковій накладній № 52 від 03.06.2021 позивач правильно вказано назву продавця товарів/послуг: Фізична особа-підприємець Антонюк Андрій Анатолійович.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Житомирській області від 13.05.2022 №4960/6/06-3024-02-06, Фізичній особі - підприємцю Антонюк Андрію Анатолійовичу 12.05.2022 було направлено запит про надання інформації необхідної для виконання покладених на контролюючий органи функцій та повідомлено, що на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні постановою Кабінета Міністрів України від 13.03.2022 № 303 Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану припинено проведення планових та позапланових заходів.

З огляду на викладене, доводи відповідача спростовуються матеріалами справи.

Отже, заборгованість відповідача в сумі 7 500,00 грн. підтверджується матеріалами справи. 115,27 грн. - 3% річних, 211,84 грн. інфляційні втрати - нараховані правильно. І колегія суддів погоджується з рішенням суду.

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги та вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Логістична компанія "Ексім-Юніверс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2022 у справі № 904/9358/21 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2022 у справі № 904/9358/21 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна