ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 року Справа № 915/126/22

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» (69098, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 86, кв. 57; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 42632465)

до відповідача: Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ; адреса електронної пошти: ; ідентифікаційний код 20915546)

про: стягнення 107 787,76 грн,

Суть спору:

04.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 22/2701/01 від 27/01/2022 (з додатками), в якій просить суд:

- стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ) в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» (69098, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 86, кв. 57; ) інфляційні втрати в розмірі 78 398.34 грн;

- стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ) в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» (69098, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 86, кв. 57; ) три проценти річних в розмірі 29 389,42 грн;

- стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; ) в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» (69098, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 86, кв. 57; ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн, а також витрати, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 08.02.2022 позовну заяву було прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/126/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Копія вказаної ухвали була направлена учасникам справи, на їх адреси місцезнаходження, визначені у відповідності до приписів ч. 2 ст. 27 ГПК України.

Так, позивач отримав копію ухвали 15.02.2022 що вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 490.

Відповідач отримав копію ухвали 14.02.2022, 15.02.2022 що вбачається з наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення зі штрихкодовими ідентифікаторами 970, 988.

Станом на час розгляду справи будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, від учасників справи до суду не надходило.

Відповідач правом, передбаченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався, про причини ненадання відзиву суд не повідомив.

Так, як уже було наведено вище, ухвалою суду від 08.02.2022 відповідачу було встановлено строк у 15 днів від дня отримання даної ухвали для надання суду відзиву. З вищевикладеного судом встановлено, що датою отримання відповідачем копії відповідної ухвали є 14.02.2022. За такого, встановлений судом строк на подання відзиву, для відповідача тривав до 01.03.2022 включно.

Разом із тим, протягом встановленого процесуального строку відповідач ні відзиву на позовну заяву, ні будь-яких заяв чи клопотань з означеного питання суду не надав.

За правилами ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022, Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №259/2022, Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб.

Крім того, розпорядженням Голови Верховного Суду від 22.03.2022 № 12/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (господарські суди Миколаївської, Сумської та Чернігівської областей)», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: було змінено територіальну підсудність судових справ Господарського суду Миколаївської області.

У зв`язку з вищенаведеним, повне рішення складено та підписано судом 11.08.2022 після відновлення розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.07.2022 № 41 територіальної підсудності судових справ Господарського суду Миколаївської області.

Суд розглянув дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст. 252 ГПК України).

При цьому, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2020 року між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція», як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь», як постачальником, був укладений Договір на постачання товару № 53-123-01-20-062436 (далі - Договір), відповідно до предмету якого постачальник зобов`язався передати покупцю, а покупець прийняв на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 44170000-2 по ДК 021:2015 - Плити, листи, стрічки та фольга, пов`язані з конструкційними матеріалами (Лист стальний) (далі - товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 (Додаток до договору № 1), що є невід`ємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2018 року (п. 1.1). Постачальник забезпечує виконання гарантійних зобов`язань відповідно до розділу 6 Договору (п. 1.2). Місцем виконання цього договору є місто Южноукраїнськ (п. 1.3).

Між сторонами також була погоджена та підписана Специфікація № 1 на суму 1590000,00 грн, яка є Додатком № 1 до Договору № 53-123-01-20-06243 від 30.03.2020.

Вищенаведений Договір з додатком до нього скріплені підписами та печатками обох сторін.

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та процентів річних, внаслідок порушення останнім грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором поставки.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належить встановлення обставин порушення відповідачем грошового зобов`язання за укладеним між сторонами договором.

Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- Договір поставки № 53-123-01-20-06243 від 30.03.2020 з додатком та додатковою угодою до нього;

- видаткові накладні (3 шт.);

- податкові накладні (3 шт.), з квитанціями про їх реєстрацію в ЄРПН;

- банківські виписки.

Відповідач, як було зазначено вище, відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів на підтвердження власної правової позиції суду не надав.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд встановив таке.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями чинного законодавства про поставку.

Так, згідно з приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами ч. 1 ст. 662 та ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

З матеріалів справи вбачається таке.

На виконання умов вищенаведеного Договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» поставило Відокремленому підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція», а останній прийняв у власність товар на загальну суму 1 567 966,52 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних:

- № КС-112401 від 24.11.2020 на суму 577248,62 грн. Постачання відбулося 26.11.2020, що підтверджується відбитком штампу Южноукраїнського відділення ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Складське господарство», із зазначенням відповідної дати.

- № КС-112502 від 25.11.2020 на суму 451006,90 грн. Постачання відбулося 26.11.2020, що підтверджується відбитком штампу Южноукраїнського відділення ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Складське господарство», із зазначенням відповідної дати.

- № КС-112701 від 27.11.2020 на суму 539711,00 грн. Постачання відбулося 30.11.2020, що підтверджується відбитком штампу Южноукраїнського відділення ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Складське господарство», із зазначенням відповідної дати.

На підтвердження зазначених обставин позивачем також надано до матеріалів справи копії податкових накладних, з доказами їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- податкова накладна № 48 від 24.11.2020 з розрахунком коригування кількісних і вартісних показників № 64 від 30.11.2020. З квитанцій про реєстрацію в ЄРПН вбачається, що податкова накладна була доставлена до центрального рівня Держаної податкової служби України 11.12.2020 та прийнята. При цьому розрахунок коригування було доставлено до центрального рівня Держаної податкової служби України 14.12.2020 та прийнято;

- № 51 від 25.11.2020. З квитанції про реєстрацію в ЄРПН вбачається, що податкова накладна була доставлена до центрального рівня Держаної податкової служби України 11.12.2020 та прийнята;

- № 54 від 27.11.2020. З квитанції про реєстрацію в ЄРПН вбачається, що податкова накладна була доставлена до центрального рівня Держаної податкової служби України 14.12.2020 та прийнята.

У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання щодо оплати поставленого товару позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 15.06.2021 у справі № 915/280/21 було задоволено частково первісний позов, встановлено належність до стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» суми основного боргу в розмірі 1 567 966,52 грн, трьох проценти річних в розмірі 1 068,05 грн, а також 23 535,52 грн судового збору; в решті позовних вимог за первісним позовом в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних в розмірі 1 936,21 грн відмовлено; зустрічний позов задоволено в повному обсязі; встановлено належність до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» пені в розмірі 138 298,92 грн, штрафу в розмірі 109 757,65 грн, а також 3 720,85 грн судового збору; проведено зустрічне зарахування сум, що підлягають стягненню; стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» заборгованість в розмірі 1 320 978,00 грн, а також 19 814,67 грн судового збору.

Вказаним рішенням суду, зокрема, було встановлено необхідність врахування при визначенні строку здійснення розрахунків за поставлений товар дати реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З урахуванням наведеного, суд визначив, що період прострочення по спірним видатковим накладним обліковується:

- по видатковій накладній № КС-112401 від 24.11.2020 - з 18.02.2021;

- по видатковій накладній № КС-112502 від 25.11.2020 - з 18.02.2021;

- по видатковій накладній № КС-112701 від 27.11.2020 - з 19.02.2021.

Вищевказане рішення суду набрало законної сили 06.10.2021.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з абз. 1, 3 п. 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі № 910/28079/14 зазначено, що не встановлено залежності звільнення від доказування обставин справи від підстав і предмета позову у справах, подібності правовідносин тощо.

Таким чином, оскільки початок періоду прострочення відповідача щодо оплати товару по спірним видатковим накладним встановлено рішенням суду від 15.06.2021 у справі № 915/280/21, яке набрало законної сили, то вказані обставини не потребують доказування при розгляді даної справи.

У подальшому, за даними Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь», Відокремленим підрозділом «Южно-Українська атомна електрична станція» здійснено оплату за поставлений товар (з урахуванням суми визначеної до стягнення відповідно до рішення суду від 15.06.2021 у справі № 915/280/21), що вбачається з наявних у матеріалах справи банківських виписок на загальну суму 1 320 978,00 грн, зокрема:

- платежі від 13.10.2021 на загальну суму 1 297 403,04 грн;

- платежі від 23.10.2021 на загальну суму 23 574,96 грн.

Отже, внаслідок неналежного виконання грошового зобов`язання (здійснення відповідних оплат з простроченням) позивач нарахував відповідачу (згідно з наведеними у позовній заяві розрахунками):

1. Інфляційні втрати на загальну суму 78 398,34 грн, у тому числі: виходячи з загальної суми боргу по видатковим накладним № КС-112401 від 24.11.2020, № КС-112502 від 25.11.2020, № КС-112701 від 27.11.2020 станом на 01.03.2021 - 1 567 966,52 грн, за період з 01.03.2021 по 30.09.2021.

2. 3 % річних на загальну суму 29 389,42 грн, у тому числі:

- виходячи з загальної суми боргу по видатковим накладним № КС-112401 від 24.11.2020, № КС-112502 від 25.11.2020, № КС-112701 від 27.11.2020 станом на 27.02.2021 - 1 567 966,52 грн, за період з 27.02.2021 по 06.10.2021 на суму 28 610,02 грн;

- виходячи з загальної суми боргу по видатковим накладним № КС-112401 від 24.11.2020, № КС-112502 від 25.11.2020, № КС-112701 від 27.11.2020 станом на 07.10.2021 - 1 320 978 ,00 грн, за період з 07.10.2021 по 13.10.2021 на суму 760,02 грн;

- виходячи з загальної суми боргу по видатковим накладним № КС-112401 від 24.11.2020, № КС-112502 від 25.11.2020, № КС-112701 від 27.11.2020 станом на 14.10.2021 - 23 574,96 грн, за період з 14.10.2021 по 23.10.2021 на суму 19,38 грн.

Суд зазначає, що за приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні та проценти, що сплачуються відповідно до ст. 625 ЦК України, складають зміст додаткових вимог, оскільки законодавець опосередковано визнає їх мірами відповідальності (відповідальність за порушення грошового зобов`язання).

Як інфляційні нарахування на суму боргу, так і сплата трьох відсотків річних від простроченої суми, не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштами.

Ст. 625 Цивільного кодексу України застосовується до всіх грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов`язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов`язання.

На підставі ст. 625 ЦК України позивач цілком правомірно нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних.

Судом перевірено розрахунки позивача та встановлено, що відповідні нарахування проведено вірно, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими сторонами доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог витрати зі сплати судового збору у даній справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ; ідентифікаційний код 20915546) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» (69098, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 86, кв. 57; ідентифікаційний код 42632465) інфляційні втрати в розмірі 78 398,34 грн, три проценти річних в розмірі 29 389,42 грн, а також 2481,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Композитсталь» (69098, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, 86, кв. 57; ідентифікаційний код 42632465);

Відповідач: Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ; ідентифікаційний код 20915546).

Повне рішення складено та підписано судом 11.08.2022.

Суддя О.Г. Смородінова