ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2022 Справа № 914/279/22

За позовом: Акціонерного товариства Оператор газорозподільчої системи Львівгаз, м.Львів

до відповідача: Комунального підприємства Дрогобичтеплоенерго Дрогобицької міської ради, м.Дрогобич, Львівська область

про: стягнення 5382006,07грн заборгованості за заявою-приєднанням №09420МВВRNСТО16 від 01.01.2016

Суддя У.І. Ділай

Секретар В.Д.Андрусик

За участі представників:

Від позивача: О.О.Олійник - представник

Від відповідача: Л.М.Мелько - представник

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2022, справу №914/279/22 розподілено судді У.І.Ділай.

Ухвалою від 07.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.03.2022.

Ухвалою від 15.03.2022 підготовче засідання відкладено на 05.04.2022.

05.04.2022 від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог.

Ухвалою від 05.04.2022 судове засідання призначено на 28.04.2022.

У судових засіданнях від 10.05.2022 та від 19.05.2022 оголошено перерву.

04.05.2022 від позивача до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача 2 889 445.26 грн, з яких: 2484967,10 грн - заборгованість за розподіл природного газу, 213846,79 грн - пеня, 35976,1 грн - три відсотки річних, 154655,27 грн - інфляційні втрати. Також позивач просив повернути на користь АТ Львівгаз 73662,03 грн. сплаченого судового збору у зв`язку зі зменшенням розміру позовних вимог.

Ухвалою від 19.05.2022 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.05.2022.

У судових засіданнях від 31.05.2022 та від 14.06.2022 оголошено перерву.

Ухвалою від 05.07.2022 розгляд справи відкладено на 14.07.2022.

У судових засіданнях від 14.07.2022 та від 21.07.2022 оголошено перерву.

Представник позивача в судовому засіданні 27.07.2022 підтримав позов, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи. Також представник позивача повідомив про намір подати докази понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача в судовому засіданні 27.07.2022 заперечив проти позову, просив відмовити в його задоволенні.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

01.01.2016 між позивачем та Комунальним підприємством Стебниктеплоенерго Дрогобицької міської ради укладено договір розподілу природного газу, шляхом підписання споживачем заяви-приєднання №09420MBBRNCT016 до умов договору розподілу природного газу. Так, за період з травня по вересень 2021 року позивач надав послуги розподілу природного газу, однак споживач не оплатив отриманих послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 1 408 727,49 грн.

Відповідно до рішення сесії Дрогобицької міської ради від 22 квітня 2021 року № 294 "Про реорганізацію юридичної особи - Комунальне підприємство Стебниктеплоенерго" Дрогобицької міської ради () шляхом приєднання до комунального підприємства Дрогобичтеплоенерго Дрогобицької міської ради ()" вирішено реорганізувати КП Стебниктеплоенерго шляхом приєднання до КП Дрогобичтеплоенерго". яке стає правонаступником прав та обов`язків КП Стебниктеплоенерго".

28.09.2021 КП Стебниктеплоенерго направило лист АТ Львівгаз про розірвання з 01.10.2021 договору розподілу природного газу №09420MBBRNCT016 від 01.01.2016, у зв`язку з завершенням процедури їхньої реорганізації шляхом приєднання до КП Дрогобичтеплоенерго.

01.01.2016 між позивачем та Комунальним підприємством Дрогобичтеплоенерго Дрогобицької міської ради укладено договір розподілу природного газу, шляхом підписання споживачем заяви-приєднання №094205CDFNCT016 до умов договору розподілу природного газу. Так, за період з грудня 2021 року по лютий 2022 року позивач надав послуги розподілу природного газу, однак споживач не оплатив отриманих послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 2484967,10 грн (відповідно до заяви про зменшення позовних вимог).

Відповідно до п. 1.1 договору, цей типовий договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

За цим договором оператор ГРМ (позивач) зобов`язується надати споживачу (відповідачу) послуги із розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

За приписами п. п. 6.3, 6.4 договору, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ.

Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Згідно п. 6.8 договору, надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

На виконання п. 6.8 договору позивачем було оформлено акти наданих послуг з грудня 2021 року по лютий 2022 року на загальну суму 3600080,67 грн, які зі сторони відповідача підписані.

Відповідно до пункту 6.6. договору, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно з законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору своєчасно не оплатив позивачу наданих послуг. Відтак, АТ Оператор газорозподільної системи Львівгаз подало позов до Господарського суду Львівської області про стягнення з відповідача 2484967,10 грн основного боргу за період з грудня 2021 року по лютий 2022 року.

Крім того, позивач нарахував в порядку п.8.2 договору 213846,79грн пені за період з 11.06.2021 до 31.03.2022, а також згідно з ст. 625 ЦК України 35976,10грн 3%річних за період з 11.06.2021 до 31.03.2022 та 154655,27грн інфляційних втрат за період з 11.06.2021 до 19.01.2022.

Відповідач заперечив проти позову, зазначивши таке.

Наказом Міністерства розвитку територій та громад України від 21.12.2021 №347 внесено зміни в Реєстр теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а саме включено кредитора КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР - AT «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» із заборгованістю станом на 01.06.2021 у сумі 3564095,48 грн. В додатку до заяви про включення в Реєстр КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР надало довідку про обсяг та структуру кредиторської заборгованості в якій вказано, що заборгованість в сумі 3564095,48грн, утворилась станом на 01.06.2021 та не погашена станом на 01.11.2021, а обсяг нарахувань із сплати неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань і процентів річних, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, склала 151568,94грн.

У довідці також зазначено про те, що сума боргу КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР за розподіл природного газу у розмірі 3564095,48 грн, яка підлягає реструктуризації складається з 1743925,47грн - заборгованість КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР та 1820170,01грн - заборгованість КП «Стебниктеплоенерго» ДМР, передана у відповідності до договору про переведення боргу від 01.10.2021.

Заборгованість КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР за розподіл природного газу станом на 01.06.2021, без врахування переведеного боргу становила 1743925,47 грн, і містить в тому числі суму боргу 1270093,15грн, на яку винесено рішення Господарського суду Львівської області у справі №914/2260/21, що перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Відповідач звернув увагу, що у відповідності до Закону України «Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», який набрав чинності 29.08.2021, має бути укладеним договір реструктуризації. Однак позивач уникав укладення даного договору, тому відповідач змушений був звернутися за захистом свого права в господарський суд Львівської області, рішенням якого задоволено позовні вимоги КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР по справі №914/528/22 та визнано договір реструктуризації укладеним, що підтверджує наявність непогашеної заборгованості на сьогоднішній день у відповідності до поданих актів звірки взаємних розрахунків та договору про переведення боргу з КП «Стебниктеплоенерго» ДМР до КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР.

Як зазначив відповідач зарахування платежів по переведеному боргу з КП «Стебниктеплоенерго» ДМР на КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР на суму 1820170,01грн здійснено після набрання чинності Закону України 1730. Таке зарахування призвело не лише до нарахування пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат на суму, яка підлягає реструктуризації, а й зарахування платежів відповідача в погашення реструктуризованої суму боргу.

15.02.2022 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі Закону України «Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення».

Відповідач звернув увагу, що заборгованість КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР за розподіл природнього газу в сумі 1743925,47 грн станом на 01.06.2021 підтверджено актом звіряння взаємних розрахунків між позивачем і відповідачем за період з січня 2021 року по 31 травня 2021 року. Зазначений акт підписаний 30.11.2021 та вказує, що станом на дату підписання заборгованість є неоплаченою.

Також відповідач долучив до справи акт звірки взаємних розрахунків від 31.03.2022, згідно з яким зазначено заборгованість за розподіл природнього газу не лише з грудня 2021р. по лютий 2022р., а й загальної заборгованості по КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР. За твердженням відповідача по даному акту можна порахувати наявність чи відсутність заборгованості за розподіл природного газу станом на 01.03.2022, провівши наступні математичні дії, а саме віднявши від суму боргу: 4832649,10 грн, яка рахується станом на 31.03.2022, поточне нарахування за березень 2022р. 1173841,00грн та віднявши суму, яка підлягає реструктуризації 3564095,48грн, отримаємо 94712,62 грн - заборгованість станом на 01.03.2022, яка оплачена, згідно із платіжним дорученням від 23.05.2022 №547.

Відповідач вважає, що в позові неправильно вказано період заборгованості КП «Стебниктеплоенерго» ДМР з травня 2021р. по вересень 2021р., так, як борг, який передавався за розподіл природного газу з КП «Стебниктеплоенерго» ДМР до КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР, у відповідності до договору переведення боргу, був включений в Реєстр до заборгованості КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР, і тому AT «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» не мав права зараховувати вищевказані платежі в рахунок погашення переданої заборгованості за розподіл природного газу на суму 1820170,01 грн, що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків від 30.11.2021, в якому зазначено, що вказаний борг є в сумі станом на 31.05.2021 та укладеним договором про переведення боргу від 01.10.2021.

За твердженням відповідача оплати здійснені КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР згідно із платіжними дорученнями від 30.12.2021, 05.01.2022, 21.05.2022, 25.01.2022, 26.01.2022, 27.01.2022 та 09.02.2022, які використано позивачем для зарахування оплати заборгованості за розподіл природного газу КП «Стебниктеплоенерго» ДМР, переданої КП «Дрогобичтеплоеннерго» ДМР 01 жовтня 2021 року, не відповідають обставинм справи, оскільки заборгованість КП «Стебниктеплоенерго» ДМР в сумі 1820170,01грн реструктуризації згідно Закону України 1730. Відтак, позивач неправильно зараховував здійснені оплати.

Відповідач заперечив проти твердження позивача про наявність заборгованості частково за січень 2022р. та лютий 2022р., зазначивши, що такі спростовуються не лише вищевказаними платіжними дорученнями з призначенням платежу, а й врегулюванням суми боргу в розмірі 3564095,48грн на підставі договору реструктуризації у відповідності до Закону України 1730.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір розподілу природного газу, шляхом підписання споживачем заяви-приєднання №09420MBBRNCT016 від 01.01.2016, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (Кодексу ГРМ) договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи.

Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до положень пунктів 1, 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ в редакції постанови №2080 від 07.10.2019 розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу.

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині. Також відсутні докази про розірвання спірного договору.

Відповідач про дійсність отримання послуг та проти несвочасної оплати отриманих послуг не заперечив. Водночас, зазначив, що основний борг сплачений після подання позову.

Заслухавши пояснення представників сторін та розглянувши матеріали справи, суд зазначає таке.

Наказом Міністерства розвитку територій та громад України від 21.12.2021 №347 внесено зміни в Реєстр теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а саме включено кредитора КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР - AT «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» із заборгованістю станом на 01.06.2021 у розмірі 3564095,48 грн, яка складається з суми 1743925,47грн (заборгованість КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР) та суми 1820170,01грн (заборгованість КП «Стебниктеплоенерго» ДМР передана у відповідності до договору про переведення боргу від 01.10.2021). Вказаний розмір боргу в сумі 3 564 095,48 грн не був погашений станом на 01.11.2021.

Заборгованість КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР за розподіл природного газу станом на 01.06.2021, без врахування переведеного боргу становила 1743925,47 грн, і містить в тому числі суму боргу 1270093,15грн, на яку винесено рішення Господарського суду Львівської області у справі №914/2260/21, що перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Для включення до реєстру підприємства централізованого водопостачання і водовідведення, теплопостачальні і теплогенеруючі організації подають центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, заяву, до якої додаються, зокрема, копію акта звіряння взаєморозрахунків станом на 1 червня 2021 року із зазначенням договорів, заборгованість за якими реструктуризована станом на 1 червня 2021 року в порядку та на умовах, визначених цим Законом (абз. 4 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення»).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України №1730, відповідальність за повноту та достовірність даних, наведених у поданих документах, несуть учасники процедури врегулювання заборгованості.

Підприємство (організація) вважається виключеним з реєстру за певним кредитором з наступного дня після прийняття центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, рішення про виключення такого підприємства з реєстру та внесення відповідного запису до реєстру (абз. 6 ч. 3 ст. 5 Закону України №1730).

Суд констатує, що заборгованість КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР за розподіл природнього газу в сумі 1743925,47 грн станом на 01.06.2021 підтверджено актом звіряння взаємних розрахунків між позивачем і відповідачем за період з січня 2021 року по 31 травня 2021 року. Зазначений акт підписаний 30.11.2021 та вказує, що станом на дату підписання заборгованість є неоплаченою. Також заборгованість КП «Стебниктеплоенерго» ДМР за розподіл природнього газу в сумі 1820170,01грн врахована Міністерством розвитку територій та громад України та підтверджена актом звіряння взаємних розрахунків між позивачем і відповідачем за період з січня 2021 року по 31 травня 2021 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 5 Закону України «Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (далі - Закон України №1730), кожна із сторін зобов`язана укласти договір про реструктуризацію заборгованості у строк, що не перевищує 10 календарних днів з дня його отримання, якщо сума за таким договором підтверджена актами звіряння між учасниками процедури врегулювання заборгованості.

Як встановлено судом та не заперечено сторонами договір про реструктуризацію у визначений чинним законодавством термін не укладений. За твердженням відповідача саме позивач ухилявся від укладення названого правочину. AT «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» доказів спростування не надало. Натомість позивач зазначав, що проводив зарахування сплачених поточних платежів, починаючи з червня 2021 року, в рахунок заборгованості, що утворилася до 01.06.2021.

15.02.2022 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення Господарського суду Львівської області у справі №914/2260/21 на підставі Закону України «Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення».

За вказаних обставин, зважаючи на обізнаність позивача про включення відповідача до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії та погодження заборгованості шляхом підписання актів звірки від 30.11.2021, суд доходить висновку, що в порушення правових приписів позивач безпідставно проводив зарахування сплачених поточних платежів, починаючи з червня 2021 року, в рахунок заборгованості КП «Стебниктеплоенерго» ДМР, котра передана КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР у відповідності до договору про переведення боргу від 01.10.2021 та ввійшла до реструктуризованої суми боргу. Так само позивач безпідставно проводив зарахування сплачених поточних платежів КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР за заборгованість, що ввійшла до реструктуризованої суми боргу в розмірі 1743925,47грн. З огляду на встановлені факти покликання позивача на можливість нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені в період з 11.06.2021 до 31.03.2022 на реструктуризовані суми боргу суд відхиляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України №1730, на реструктуризовану заборгованість за спожитий природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування, а також за теплову енергію станом на 1 червня 2021 року неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Відтак, позовні вимоги стосовно нарахування сум інфляційних втрат, 3% річних та пені за період з 11.06.2021 до 31.03.2022 за заборгованістю КП «Стебниктеплоенерго» ДМР задоволенню на підлягають.

Щодо вимоги позивача про стягнення 2484967,10 грн заборгованості за розподіл природного газу за період грудень 2021 року лютий 2021 року суд встановив, що після відкриття провадження відповідач сплатив зазначену суму боргу, відтак провадження в цій частині підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Стосовно позовних вимог щодо нарахування сум інфляційних втрат, 3% річних та пені за період з 11.11.2021 до 31.03.2022 за заборгованістю КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР суд зазначає таке.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок позовних вимог, підстави та правильність нарахування суми інфляційних втрат та 3% річних, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 48803,97грн інфляційних втрат, 4775,49грн 3% річних. В задоволенні решти вимог в цій частині слід відмовити.

Згідно з п.8.2. договору у разі порушення споживачем, що є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування суми, відповідно до положень п. 8.2 договору та ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», судом встановлено, що в розрахунку допущено арифметичні помилки. Так, за розрахунком суду до стягнення з відповідача підлягає 31166,29грн пені.

При цьому відповідач подав клопотання про зменшення суми пені на 90%, яке обґрунтоване тим, що єдиним джерелом для оплати за послуги розподілу природного газу є кошти, отримані в якості оплати за спожиту теплову енергію з боку населення, бюджетних установ та госпрозрахункових підприємств. Вказана заборгованість споживачів, за умови невідповідності фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджені (погоджені) органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, є об`єктивними обставинами, що і викликають недостатність у відповідача коштів для погашення заборгованості одночасно і в повному обсязі. Вина відповідача у простроченні виконання грошового зобов`язання перед позивачем пов`язана з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджені органами державної влади та місцевого самоврядування, відсутністю сучасних дотаційних напрямів у покритті збитків підприємств.

За змістом частини 1 статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (стаття 3 ЦК України).

Питання про зменшення розміру штрафних санкцій вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Зважаючи на вищенаведене, дослідивши зібрані у справі докази та обставини справи в їх сукупності, урахувавши наведені положення законодавства, встановивши наявність обставин, які мають істотне значення для визначення розміру штрафних санкцій та їх зменшення у цьому випадку, зокрема беручи до уваги ступінь виконання зобов`язань за договором (повне виконання), причини прострочення виконання зобов`язання з оплати наданих послуг з постачання природного газу (відсутність своєчасного бюджетного фінансування), а також те, що позивач не зазнав збитків у зв`язку із таким простроченням, зважаючи на суму заявлених штрафних санкцій та її співрозмірність із наслідками порушення у цьому випадку, Господарський суд Львівської області, керуючись положеннями ст. 233 ГК України та 551 ЦК України, вважає за можливе зменшити розмір пені до 21166,29грн. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Керуючись статтями 4, 7, 8, 73, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Комунального підприємства Дрогобичтеплоенерго Дрогобицької міської ради (82100, Львівська область, м.Дрогобич, вул. Індустріальна, 1, корпус А, ідентифікаційний код 05445563) на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільчої системи Львівгаз (79039, м.Львів, вул. Золота, 42, ідентифікаційний код 03349039) 48803,97грн інфляційних втрат, 4775,49грн 3% річних та 21166,29грн пені.

3.У частині стягнення 2484967,10грн основного боргу провадження закрити.

4.У задовленні решти вимог відмовити.

5.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

6.Зобов`язати позивача до 01.08.2022 подати докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

7.Судове засідання по розгляду заяви про судові витрати призначити на 04.08.2022 о 09 год 40 хв. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128, 2-й поверх.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст.ст. 241, 256, 257 ГПК України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 05.08.2022.

Суддя Ділай У.І.