ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року

м. Київ

Справа № 904/1169/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Картере В. І., Пєскова В. Г.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:

скаржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і Партнери"): Гапоненко Р. І.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери"

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2021

у складі колегії суддів Мороза В. Ф. (головуючого), Антоніка С. Г., Кузнецова В. О.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ:

1. 15.02.2017 Господарський суд Дніпропетровської області постановив ухвалу, якою порушив провадження у справі № 904/1169/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН" (далі - ТзОВ "ЛАН", боржник); ввів процедуру розпорядження майном боржника; призначив розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гапоненка Романа Івановича (далі - Гапоненко Р. І.).

2. Постановою від 12.12.2018 Господарський суд Дніпропетровської області припинив процедуру розпорядження майном ТзОВ "ЛАН"; визнав боржника банкрутом та відкрив ліквідаційну процедуру; ліквідатором ТзОВ "ЛАН" призначив арбітражного керуючого Гольчанського Г. С.

3. Ухвалою від 27.03.2019 Господарський суд Дніпропетровської області призначив ліквідатором ТзОВ "ЛАН" арбітражного керуючого Лукашука Віталія Васильовича (далі - Лукашук В. В.).

4. 06.06.2019 ліквідатор ТзОВ "ЛАН" арбітражний керуючий Лукашук В. В. звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області в межах справи № 904/1169/17 про банкрутство ТзОВ "ЛАН" із заявою від 06.06.2019 № 02-02/61 до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) про спростування майнових дій, в якій просить суд: спростувати майнові дії боржника - ТзОВ "ЛАН" по зверненню стягнення на предмети забезпечення по кредитному договору від 12.01.2012 № DNY0LOKO1213, що належать Селянському (фермерському) господарству "Світлана"; визнати недійсним договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № 1 від 26.11.2018, укладений між ТзОВ "ЛАН" та ОСОБА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 2 від 10.12.2018, укладений між ТзОВ "ЛАН" та ОСОБА_1

ІСТОРІЯ СПРАВИ

(І) Короткий зміст рішень суду, ухвалених щодо суті спору

(1.1) Короткий зміст рішення суду першої інстанції

5. Ухвалою від 15.09.2020 Господарський суд Дніпропетровської області заяву ліквідатора боржника Лукашука В. В. до ОСОБА_1 про спростування майнових дій задовольнив частково; спростував майнові дії боржника ТзОВ "ЛАН" по зверненню стягнення на предмети забезпечення по кредитному договору від 12.01.2012, які належать СФГ "Світлана"; визнав недійсним договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № 1 від 26.11.2018, укладений між ТОВ "ЛАН" та ОСОБА_1 ; визнав недійсним договір купівлі-продажу сільськогосподарської техніки № 2 від 10.12.2018, укладений між ТзОВ "ЛАН" та ОСОБА_1 ; стягнув з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "ЛАН" судовий збір у сумі 1 921,00 грн; стягнув з ОСОБА_2 на користь ТзОВ "ЛАН" судовий збір у сумі 1 921,00 грн.

(1.2) Короткий зміст рішень суду апеляційної інстанції

6. Постановою від 23.09.2019 Центральний апеляційний господарський суд замінив кредитора у справі у справі № 904/1169/17 про банкрутство ТзОВ "ЛАН" - Публічне акціонерне товариство "Національні інвестиції" на нового кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" (далі - ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери", заявник, скаржник).

7. ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" не погодившись із ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 оскаржило її в апеляційному порядку.

8. Центральний апеляційний господарський суд постановою від 08.02.2021 (з урахуванням ухвали від 22.02.2021 про виправлення описки) апеляційну скаргу ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" задовольнив частково; ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 у справі № 904/1169/17 скасував в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна № 2 від 10.12.2018, укладеного між ТзОВ "ЛАН" та ОСОБА_1 ; в задоволенні заяви ліквідатора від 06.06.2019 в цій частині відмовив; в іншій частині ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 у справі № 904/1169/17 залишив без змін.

(1.3) Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

9. ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" оскаржило постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2021 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 у справі № 904/1169/17 в касаційному порядку долучивши до касаційної скарги попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн.

10. Постановою від 14.07.2021 Верховний Суд касаційну скаргу ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" задовольнив частково; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2021 (з урахуванням ухвали від 22.02.2021 про виправлення описки) у справі № 904/1169/17 в частині спростування майнових дій боржника залишив без змін; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2021 у справі № 904/1169/17 в частині розгляду доводів апеляційної скарги про розподіл судових витрат, здійснених ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 скасував з мотивів ненадання судом апеляційної інстанції оцінки доводам скаржника про те, що ОСОБА_2 не є стороною/учасником у даних правовідносинах, а тим паче позивачем чи відповідачем, тому стягнення з нього судового збору є протиправним; справу № 904/1169/17 в скасованій частині передав на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

(ІІ) Короткий зміст заяв про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду касаційної скарги ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери"

(2.1) Заява ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери"

11. Як зазначалось вище, ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" подавши касаційну скаргу надало попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00 грн, який мотивований включенням до нього аналізу судової практики та діючого законодавства, підготовку, подання касаційної скарги на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2021 у справі № 904/1169/17 та участь адвоката в судових засіданнях.

(2.2) Заява ТзОВ "ЛАН"

12. 19.07.2021 до Верховного Суду надійшла заява надійшла заява ліквідатора ТзОВ "ЛАН" арбітражного керуючого Лукашука В. В. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі № 904/1169/17 та стягнення з ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" на користь ТзОВ "ЛАН" 9 104,50 грн судових витрат на професійну правничу допомогу попередній розрахунок яких було наведено у відзиві на касаційну скаргу від 02.06.2021.

13. Заява ліквідатора ТзОВ "ЛАН" Лукашука В. В. мотивована понесенням боржником витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом касаційної скарги ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2021 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 у справі № 904/1169/17.

(ІІІ) Короткий зміст рішень суду, ухвалених щодо розподілу судових витрат за розгляд касаційної скарги ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери"

(3.1) Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

14. Ухвалою від 08.09.2021 Верховний Суд відмовив у задоволенні заяви ліквідатора ТзОВ "Лан" арбітражного керуючого Лукашука В. В. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі № 904/1169/17, зазначивши, що за результатом розгляду касаційної скарги ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" касаційним судом прийнято постанову від 14.07.2021, якою, зокрема, скасовано частково постанову апеляційного господарського суду в частині розподілу судових витрат, а справу № 904/1169/17 в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, тому у Верховного Суду відсутні правові підстави для здійснення розподілу судових витрат відповідно до вимог частини чотирнадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

15. Одночасно Верховний Суд приймаючи до уваги клопотання представника ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" залишив без розгляду його заяву про розподіл судових витрат у справі № 904/1169/17.

(3.2) Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви ТзОВ "ЛАН"

16. 18.11.2021 Центральний апеляційний господарський суд прийняв постанову у справі № 904/1169/17, якою апеляційну скаргу ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 у справі № 904/1169/17 задовольнив частково; ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 у справі №904/1169/17 в частині розподілу судових витрат змінив, виклавши абзаци 5 та 6 її резолютивної частини у наступній редакції: "Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН" судовий збір за подання заяви № 02-02/61 від 06.06.19 про спростування майнових дій в сумі 1 921,00 грн". Стягнув з ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" на користь ТзОВ "ЛАН" витрати на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в розмірі 4 500,00 грн.

17. Постанова суду апеляційної інстанції в частині стягнення з ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" витрат на професійну правничу допомогу мотивована тим, що заявлена боржником до відшкодування сума судових витрат істотно перевищує (вдвічі) суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, а тому суд дійшов висновку, що обґрунтованими, розумними, співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг є витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 500,00 грн, які за результатом розгляду справи підлягають стягненню з ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" на користь ТзОВ "ЛАН", тоді як судові витрати в частині їх перевищення (4 604,50 грн) відшкодуванню не підлягають.

(3.3) Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери"

18. У постанові від 18.11.2021 у цій справі Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку про покладення судових витрат відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 129 ГПК України на особу, яка подала касаційну скаргу, тобто на ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери".

19. Суд апеляційної інстанції при цьому врахував висновки, зроблені за наслідком розгляду касаційної скарги, а також те, що скасування постанови Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2021 у справі № 904/1169/17 мало місце лише в частині розгляду доводів апеляційної скарги про розподіл судових витрат, здійснених ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020, що не впливає на фактичний результат вирішення спору.

20. Крім того Центральний апеляційний господарський суд взяв до уваги встановлені в ухвалі Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2021, залишеній без змін постановою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 15.07.2021 у цій справі обставини, зокрема, щодо залучення для надання правової допомоги адвоката Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" Гапоненка Р. І. та представництва ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" в суді касаційної інстанції, директором якого він одночасно і являється.

(3.4) Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції в частині розгляду заяви ТзОВ "Лан"

21. Постановою від 03.02.2022 Верховний Суд касаційну скаргу ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" задовольнив частково; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2021 у справі № 904/1169/17 змінив в частині стягнення з ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в розмірі 4 500,00 грн виклавши її мотивувальну частину щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в редакції цієї постанови, а абзац четвертий резолютивної частини в такій редакції: "Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН" - 4 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції", а в іншій частині оскаржувану постанову залишив без змін.

22. Верховний Суд змінюючи постанову суду апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що понесені стороною спору, який розглядається в відокремленому позовному провадженні в межах справи про банкрутство, витрати на професійну правничу допомогу не можуть покладатися на кредитора - особу, яка оскаржувала прийняті за результатом розгляду цього спору судові рішення та не є стороною такого спору.

(IV) Короткий зміст вимог та підстав заяви про ухвалення додаткового рішення ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери"

23. ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 904/1169/17, згідно якої скаржник просить вирішити питання щодо пропорційного стягнення судових витрат, а саме витрати на професійну правничу допомогу адвоката у загальному розмірі 18 000,00 грн з ОСОБА_1 та з ТОВ "ЛАН" на користь заявника, яка ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.12.2021 призначена до розгляду в судовому засіданні на 16.12.2021.

24. В обґрунтування поданої заяви ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" посилається на невирішення судом питання під час ухвалення постанови від 18.11.2021 щодо розподілу судових витрат, понесених останнім під час касаційного перегляду справи.

(V) Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

25. 16.12.2021 Центральний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою відмовив в прийнятті додаткового рішення за заявою ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери".

26. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та ухвалення додаткової постанови, оскільки питання про судові витрати до яких належать витрати на професійну правничу допомогу ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" було вирішено у постанові від 18.11.2021.

27. Також суд апеляційної інстанції виснував, що залучення для надання правової допомоги Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" не відповідає критеріям, визначеним статтею 129 ГПК України, оскільки директор ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" будучи адвокатом самостійно представляв інтереси вказаного підприємства в судових засіданнях в суді касаційної інстанції та ним особисто підписана касаційна скарга та інші процесуальні документи.

28. До того ж Центральним апеляційним господарським судом зауважено, що заявником не надано належних доказів на підтвердження надсилання до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи № 904/1169/17 та додатків до нього, які стосуються заяви про розподіл судових витрат, а матеріали справи не містять такого клопотання та перелічених у ньому додатків, що унеможливлює здійснення їх оцінки судом.

(VI) Короткий зміст вимог касаційної скарги

29. 11.01.2022 ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2021 у справі № 904/1169/17, в якій просить скасувати ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2021 та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про прийняття додаткового рішення в повному обсязі.

(VII) Рух касаційної скарги

30. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 904/1169/17 визначено колегію суддів у складі: Банасько О. О. (головуючий), Картере В. І., Пєсков В. Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.01.2022.

31. Ухвалою від 07.02.2022 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі № 904/1169/17 за касаційною скаргою ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери"; призначив розгляд скарги у відкритому судовому засіданні на 03.03.2022; надав учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 24.01.2022.

32. 03.03.2022 судове засідання не відбулось з огляду на те, що Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

33. Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

34. Відповідно до наказу Голови Верховного Суду від 02.03.2022 № 29/0/8-22 "Про встановлення особливого режиму роботи Верховного Суду в умовах воєнного стану" з 02.03.2022 встановлено особливий режим роботи Верховного Суду в умовах воєнного стану та запроваджено організаційні заходи, згідно яких тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів, суддів і працівників апарату Верховного Суду; встановлено, що судді Верховного Суду здійснюють свої повноваження дистанційно.

35. Наказом Голови Верховного Суду від 29.03.2022 № 33/0/8-22 "Про припинення здійснення суддями Верховного Суду своїх повноважень дистанційно" припинено здійснення суддями Верховного Суду своїх повноважень дистанційно.

36. 12.04.2022 Верховний Суд постановив ухвалу, якою призначив розгляд касаційної скарги ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" на 09.06.2022.

37. У судове засідання 09.06.2022 з`явилася Гапоненко Р. І., який надав пояснення у справі.

38. Інші учасники справи своєї явки в судове засідання не забезпечили.

39. Суд зауважує, що участь представників учасників справи в судовому засіданні, призначеному ухвалою від 12.04.2022 обов`язковою не визнавалась про що безпосередньо доводилось до відома учасників справи у пункті 3 резолютивної частини ухвали суду. До того ж у пункті 6 резолютивної частини ухвали учасників справи було повідомлено про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у тому числі поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо).

40. 27.04.2022 ухвалою Верховного Суду задоволено заяву арбітражного керуючого Лукашука Віталія Васильовича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

41. З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності решти учасників справи.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(VIII) Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

(ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери")

42. ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" в обґрунтування доводів касаційної скарги, зокрема, зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права (статей 45, 126, 129, 236 ГПК України) та неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення, з таких підстав:

- суд апеляційної інстанції помилково ототожнив скаржника із сторонами по справі, яким він не є;

- фіскальний чек є належним доказом надіслання та знаходження в матеріалах справи клопотання про долучення доказів;

- судом належним чином не досліджено та не враховано всіх обставин справи та прийнято незаконну і необґрунтовану ухвалу.

(IX) Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

(ТзОВ "ЛАН")

43. У відзиві на касаційну скаргу ТзОВ "ЛАН" просить повністю відмовити в її задоволенні, а оскаржувану ухвалу залишити без змін посилаючись на її обґрунтованість та законність.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

(X) Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

44. Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

45. Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

46. Зазначена норма кореспондується із частиною першою статті 2 КУзПБ (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваних судових рішень), якою передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

47. Такі самі положення містила частина перша статті 2 Закону про банкрутство (в редакції, чинній на момент звернення ліквідатора боржника із заявою до суду про спростування майнових дій).

48. За змістом наведеного норми ГПК України є загальними стосовно норм Закону про банкрутство (до 21.10.2019) та КУзПБ (з 21.10.2019), які визначають особливості провадження у справах про банкрутство, тобто є спеціальними та мають пріоритет у застосуванні при розгляді цих справ.

49. Отже, у процедурі банкрутства процесуальні норми ГПК України мають універсальний характер, адже розраховані як на позовне провадження, так і на процедуру банкрутства та їх застосування у цій процедурі здійснюється з урахуванням особливостей правового регулювання розгляду конкретного питання, передбачених Законом про банкрутство (до 21.10.2019) та КУзПБ (з 21.10.2019).

50. Водночас аналіз положень Закону про банкрутство (до 21.10.2019) та КУзПБ (з 21.10.2019) свідчить про відсутність в них як спеціальних нормативно-правових актах норм, які регулюють порядок розподілу судових витрат.

51. Тому з урахуванням наведеного для вирішення питання про розподіл судових витрат у справі про банкрутство мають бути застосовані загальні норми ГПК України.

52. Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

53. Згідно зі статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

54. Згідно з абзацом другим частини третьої статті 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

55. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

56. Тлумачення частини п`ятої статті 244 ГПК України приводить до висновку про те, що за результатами розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення приймається додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення.

57. Як слідує із змісту оскаржуваної ухвали відмовляючи в прийнятті додаткового рішення суд апеляційної інстанції виходив з такого:

- питання про судові витрати за заявою ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" було вирішено в постанові від 18.11.2021;

- залучення ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" для надання правової допомоги Адвокатського об`єднання "Гапоненко Роман і партнери" не відповідає критеріям визначеним статтею 129 ГПК України, оскільки директор ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" будучи адвокатом самостійно представляв інтереси зазначеного підприємства в судових засіданнях в суді касаційної інстанції та ним особисто підписана касаційна скарга та інші процесуальні документи;

- заявником не надано належних доказів на підтвердження надсилання до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи № 904/1169/17 та додатків до нього, які стосуються заяви про розподіл судових витрат, а матеріали справи не містять такого клопотання та перелічених у ньому додатків, що унеможливлює здійснення їх оцінки судом.

58. Верховний Суд проаналізувавши зміст постанови Центрального апеляційного господарського суду від 18.11.2021 у цій справі погоджується із висновками суду апеляційної інстанції щодо вирішення в останній питання про судові витрати за заявою ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери", а тому повторне ініціювання такого питання заявником без оскарження у визначеному порядку судового рішення в якому воно вже було вирішене не допускається.

59. Окрім того Верховний Суд вважає також обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції щодо недопустимості представництва адвокатом Гапоненко Р. І. ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" в якому він одночасно є директором виходячи з такого.

60. Частиною першою статті 56 ГПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

61. Згідно з частиною другою статті 56 ГПК України особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

62. Тлумачення змісту частин першої та другої статті 56 ГПК України із застосуванням філологічного та логічного способів інтерпретації приводить до висновку, що зазначені особи беруть участь у судовому процесі особисто та/або через представника й таке розуміння наведених норм передбачає: а) особисту участь особи в судовому процесі та її представника; б) особисту участь особи в судовому процесі або її представника.

63. Тобто вжитий в частині першій статті 56 ГПК України термін "самопредставництво" не слід розуміти буквально як окремий вид представництва, адже подібний підхід до інтерпретації наведеної норми зумовлює участь особи в одному й тому самому процесі в декількох процесуальних статусах, що не відповідає принципу "процесуальної несумісності" відповідно до якого особа не може бути одночасно і учасником справи і своїм представником як учасника.

64. Звідси вбачається, що закріплений у наведеній нормі термін "самопредставництво" полягає у "самоучасті" особи у справі, участь у справі особи без представника та захисті своїх прав, оскільки на відміну від зазначеного раніше представництво полягає у представленні іншою особою інтересів учасника справи перед судом.

65. На підтвердження такого тлумачення свідчить також граматичний аналіз змісту процесуального представництва, що містить означена норма, який передбачає саме можливість "брати участь" особи в судовому процесі, а не представляти себе в суді.

66. Отже приписи частини першої статті 56 ГПК України не передбачають участі особи в судовому процесі як представника самої себе.

67. Решта доводів скаржника наведених в якості підстав скасування оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції не впливають на правильність висновків суду апеляційної інстанції та ухвалене ним судове рішення. До того ж такі аргументи скаржника за своєю суттю зводяться до переоцінки встановлених обставин справи, що знаходиться поза межею повноважень суду касаційної інстанції.

68. Суд звертає увагу, що суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16).

69. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див. висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), згодом підтриманий Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.09.2020 у справі № 908/1795/19).

70. За наведеного, судом касаційної інстанції не надається юридичний аналіз доводам скаржника щодо наданої судом апеляційної інстанції оцінки доказів у справі.

71. Відхиляючи доводи скаржника суд враховує висновки в рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

72. Верховний Суд також зважає, що як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Руїз Торія проти Іспанії"). Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").

73. З урахуванням сукупності наведеного суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, яким відмовлено в прийнятті додаткового рішення у справі за заявою ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери".

74. Доводи ТзОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" наведені в касаційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді касаційної інстанції в якості підстав для скасування ухвали суду апеляційної інстанції.

(XI) Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

75. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

76. Згідно з статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

77. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені господарськими судами, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд вважає, що оскаржуване судове рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни чи скасування немає.

(XII) Висновки щодо застосування норм права

78. Системне тлумачення приписів пункту 3 частини першої, частини п`ятої статті 244, пункту 3 частини першої статті 287 ГПК України приводить до висновку про те, що за результатами розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення приймається додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення, а тому повторне ініціювання такого питання заявником без оскарження у визначеному порядку судового рішення в якому воно вже було вирішене не допускається.

79. Тлумачення змісту частин першої та другої статті 56 ГПК України із застосуванням філологічного та логічного способів інтерпретації приводить до висновку, що зазначені особи беруть участь у судовому процесі особисто та/або через представника й таке розуміння наведених норм передбачає: а) особисту участь особи в судовому процесі та її представника; б) особисту участь особи в судовому процесі або її представника.

80. Вжитий в частині першій статті 56 ГПК України термін "самопредставництво" не слід розуміти буквально як окремий вид представництва, адже подібний підхід до інтерпретації наведеної норми зумовлює участь особи в одному й тому самому процесі в декількох процесуальних статусах, що не відповідає принципу "процесуальної несумісності" відповідно до якого особа не може бути одночасно і учасником справи і своїм представником як учасника.

81. Приписи частини першої статті 56 ГПК України не передбачають участі особи в судовому процесі як представника самої себе, оскільки граматичний аналіз змісту процесуального представництва, що містить означена норма, який передбачає саме можливість "брати участь" особи в судовому процесі, а не представляти себе в суді.

На підставі наведеного та керуючись статтями 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і партнери" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2021 у справі № 904/1169/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді В. І. Картере

В. Г. Пєсков