УХВАЛА

про повернення зустрічного позову

м. Київ

03.08.2022Справа № 910/20186/21

Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши матеріали

Зустрічної позовної заяви Приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІОНІТІ"

про визнання недійсним договору від 13.11.2019 разом з його "Дублікатами"

у справі № 910/20186/21

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІОНІТІ" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" (далі-відповідач) про стягнення 531 000,00 грн. штрафних санкцій по Договору від 13.11.2019 за період з 16.10.2020 по 04.10.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням ПП "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" взятих на себе обов`язків за Договором про надання послуг з розміщення обладнання від 13.11.2019, внаслідок чого виникли підстави для стягнення з ПП "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" штрафних санкцій, які було стягнуто з ПП "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" за період з 13.08.2020 по 22.09.2020 включно в межах справи № 910/15858/20. Предметом даного позову є стягнення штрафних санкцій з ПП "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" за наступний період: з 16.10.2020 по 04.10.2021 (дату прийняття постанови Північного апеляційного господарського суду у справі №910/15858/20).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.01.2022.

18.01.2022 через відділ діловодства суду надійшла зустрічна позовна у справі №910/20186/21, подана ПП "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" (позивач за зустрічним позовом) до ТОВ "ІОНІТІ" (відповідач за зустрічним позовом) про визнання недійсним Договору про надання послуг з розміщення обладнання від 13.11.2019 разом з його "Дублікатами".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2022 зазначений зустрічний позов був залишений без руху, заявнику надано строк на усунення вказаних в ньому недоліків.

14.02.2022 через відділ діловодства суду представником Приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2022 постановлено вважати зустрічну позовну заяву Приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" неподаною та повернуто її заявникові.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.06.2022 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІОНІТІ" задоволено повністю, стягнуто з Приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІОНІТІ" штрафні санкції у розмірі 531 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в 7965,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.02.2022 у справі № 910/20186/21, матеріали апеляційного оскарження ухвали від 22.02.2022 у справі № 910/20186/21 повернуто до Господарського суду міста Києва.

26.07.2022 матеріали оскарження надійшли до Господарського суду міста Києва.

За приписами частини 2 статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом (ч. 3 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України).

Як встановлено судом та вбачається з інформаційної бази "Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)", станом на час скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 22.02.2022 у справі № 910/20186/21 про повернення зустрічної позовної заяви, Господарським судом міста Києва 08.06.2022 ухвалено рішення у справі № 910/20186/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІОНІТІ" до Приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" про стягнення 531 000,00 грн. штрафних санкцій по Договору від 13.11.2019 за період з 16.10.2020 по 04.10.2021.

Тобто, справа № 910/20186/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІОНІТІ" до Приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" про стягнення штрафних санкцій, в межах якої був поданий зустрічний позов Приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ", є вирішеною.

Враховуючи ухвалення рішення у справі № 910/20186/21, зустрічний позов Приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" не може бути прийнятий для спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІОНІТІ" у справі №910/20186/21, вимоги за зустрічним позовом не можуть бути об`єднані в одне провадження з первісним позовом.

За таких обставин, прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви Приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" у визначеному ст. 180 Господарського процесуального кодексу України порядку є неможливим, а тому відповідна зустрічна позовна заява підлягає поверненню на підставі ст. ст. 174, 180 ГПК України.

При цьому судом враховано пряму вказівку у ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, щодо прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, а також умови доцільності такого спільного розгляду, яка не надає суду право розширено тлумачити встановлені законом підстави для прийняття зустрічного позову.

Суд звертає увагу Приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" на те, що воно не позбавлене права звернутися до суду у загальному порядку із окремим позовом в межах своїх позовних вимог.

Повернення зустрічної позовної не позбавляє Приватного підприємства "АВТОЕНТЕРПРАЙЗ" права на доступ до правосуддя шляхом подання окремого позову.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

У зв`язку з викладеним, суд зазначає, що відповідно до п.41 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов`язкових елементів поняття "верховенство права" є юридична визначеність.

Згідно з п.п.44, 46 даної Доповіді:

" 44. Принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права. Він є істотно важливим також і для плідності бізнесової діяльності, з тим щоб генерувати розвиток та економічний поступ. Аби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону (the law) легко доступним. Вона також зобов`язана дотримуватись законів (the laws), які запровадила, і застосовувати їх у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю. Передбачуваність означає, що закон має бути, за можливості, проголошений наперед - до його застосування, та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку.

46. Юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними. Зворотна дія [юридичних норм] також суперечить принципові юридичної визначеності, принаймні у кримінальному праві (ст. 7 ЄКПЛ), позаяк суб`єкти права повинні знати наслідки своєї поведінки; але це також стосується і цивільного та адміністративного права - тієї мірою, що негативно впливає на права та законні інтереси [особи]. На додаток, юридична визначеність вимагає дотримання принципу res judicata. Остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження. Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. У приватних спорах виконання остаточних судових рішень може потребувати допомоги з боку державних органів, аби уникнути будь-якого ризику "приватного правосуддя", що є несумісним з верховенством права. Системи, де існує можливість скасовувати остаточні рішення, не базуючись при цьому на безспірних підставах публічного інтересу, та які допускають невизначеність у часі, несумісні з принципом юридичної визначеності."

Керуючись ст. 174, 180, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву Приватного підприємства "Автоентерпрайз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іоніті" про визнання недійсними договору та "дублікатів" договору повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Лиськов