ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09 серпня 2022 року Справа № 903/178/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД "

про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на правову допомогу

у справі №903/178/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД "

до відповідачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Пік нерухомість",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Фактор Груп"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів:

1) Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Пастухова Наталія Володимирівна,

2) Приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Курта Наталія Володимирівна,

3) ОСОБА_1

про визнання договорів недійсними та скасування записів

встановив: рішенням Господарського суду Волинської області від 27.07.2022 у справі №903/178/22 позов задоволено повністю. Вирішено: визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (торгово-офісне приміщення площею 75,3 кв.м.) від 14.09.2020 року, укладений між ТОВ "Пік нерухомість" та ТОВ "Кредит Фактор Груп", посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. за реєстраційним номером 5226 та скасувати запис про державну реєстрацію прав №38167747 від 14.09.2020 р., вчинений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу), індексний номер №54047771, відповідно до якого за Товариством з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП" зареєстровано право власності на торгово-офісне приміщення площею 75,3 кв.м. за адресою: м. Луцьк, пр-т. Перемоги, 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101; визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна (офіс, площею 60 кв.м.) від 14.09.2020 року, укладений між ТОВ "Пік нерухомість" та ТОВ "Кредит Фактор Груп", посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. за реєстраційним номером 5225 та скасувати запис про державну реєстрацію прав №38167533 від 14.09.2020 р., вчинений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Пастуховою Н.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу), індексний номер №54047434, відповідно до якого за Товариством з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП" зареєстровано право власності на офіс площею 60 кв.м. за адресою: м. Луцьк, пр-т. Перемоги, 5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101; визнати недійсним договір іпотеки від 26.11.2020 року, укладений між ТОВ "КРЕДИТ ФАКТОР ГРУП" та громадянкою України ОСОБА_1, посвідчений Приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Куртою Н.В. за реєстраційним номером 1885 (Договір іпотеки). Скасувати записи, вчинені приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Куртою Н.В.

- про державну реєстрацію іпотеки №39392748 від 26.11.2020 р. (торгово-офісне приміщення площею 75,3 кв.м.);

- про державну реєстрацію іпотеки №39392968 від 26.11,2020 р. (офіс площею 60,0кв.м.);

- про реєстрацію обтяження № 39392059 від 26.11,2020 року (торгово-офісне приміщення площею 75,3 кв.м.);

- про реєстрацію обтяження № 39391793 від 26.11.2020 року (офіс площею 60,0 кв.м.)

Стягнуто з ТОВ "Пік Нерухомість" на користь ТОВ "АРЦТ ПЛЮС ЛТД" 4962грн витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з ТОВ "Кредит Фактор Груп" на користь ТОВ "АРЦТ ПЛЮС ЛТД" 4962грн витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено та підписано 08.08.2022.

04.08.2022 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів.

05.08.2022 представник позивача звернувся до суду із заявою (надіслана до суду 01.08.2022) про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ТОВ "Пік Нерухомість" та ТОВ "Кредит Фактор Груп" на користь ТОВ "Арцт Плюс Лтд" судові витрати на правову допомогу, пов`язані із розглядом справи №903/178/22 у розмірі 45370грн.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, представник позивача посилається на ст.129 ГПК України та зазначає, що вирішивши справу по суті, у рішенні судом не відображено питання про витрати на правову допомогу. Вказує, що позивач у тексті позовної заяви просив стягнути з відповідачів понесені витрати на судовий збір та правову допомогу. При цьому зазначив про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести в зв`язку із розглядом справи, який складає 30000 грн. У разі виникнення додаткових витрат в зв`язку із розглядом справи, позивач повідомить про них суд. 14.07.2022, до початку судових дебатів представником ТОВ «АРЦТ ПЛЮС ЛТД» на адресу суду було надіслано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які ТОВ «АРПТ ПЛЮС ЛТД» понесло в межах розгляду справи №903/178/22, орієнтовна вартість яких становила 33 350 грн. Вказує, що лише після того, як судом було винесено рішення у даній справі між позивачем та його представником було підписано всі документи, що підтверджують надання правової допомоги у вказаній справі. Позивач з поважних причин не міг до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу.

До заяви про ухвалення додаткового рішення представником додано копії рахунків на оплату, актів надання послуг, платіжного доручення, виписки з ЄДР, наказу.

Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до п. 1 ч.3. ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується, зокрема, про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

За змістом означеної норми вбачається, що можливість подальшого (після проведення останнього судового засідання) подання заяви про розподіл витрат з професійної правничої допомоги прив`язана до судових дебатів (ст. 221 Господарського процесуального кодексу України).

Поряд із цим, відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких за ч. 1 ст. 123 цього Кодексу відносяться витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, статтею 80 ГПК України визначений порядок подання доказів.

У відповідності до ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Судом встановлено, що до заяви про ухвалення додаткового рішення, представником позивача не надано доказів надсилання учасникам справи приєднаних до заяви доказів про понесення витрат за надану професійну правничу допомогу. У зв`язку з цим, відповідачі не мають можливості у порядку, передбаченому ГПК України, реалізувати своє право на подачу заперечень щодо поданих доказів, клопотання про зменшення розміру зазначених витрат.

Враховуючи викладене, суд не бере до уваги докази щодо судових витрат, подані представником позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки останнім не подано доказів про надіслання копій доказів щодо судових витрат іншим учасникам справи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що хоча в позовній заяві позивач просив стягнути з відповідачів понесені витрати на правову допомогу, у порядку ч.8 ст.129 ГПК України, до закінчення судових дебатів представник позивача не подав суду заяви та не заявив про подачу доказів щодо розміру судових витрат з призначенням засідання для вирішення питання про судові витрати. 18.07.2022 представником позивача був поданий лише попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які ТОВ "Арцт Плюс Лтд" понесло в межах розгляду справи №903/178/22 на суму 33350грн. із зазначенням, що позивач очікує понести витрати у майбутньому і іїх перелік та розмір буде надано суду за результатами надання юридичних послуг та здійснення оплати по ним. Проте, і попередній орієнтовний розрахунок судових витрат не був надісланий відповідачам.

Таким чином, комплексний аналіз всіх норм, що підлягають застосуванню в розглядуваному випадку, дає підстави для висновку про те, що додаткове рішення про розподіл витрат на правову допомогу за підсумками розгляду справи може бути постановлено лише у тому разі, коли (у сукупності): відповідний орієнтовний розрахунок суми був викладений у позові чи надісланий сторонам; підтверджуючі докази конкретної суми витрат та повідомлення про необхідність їх розподілу було представлено представником сторони до моменту ухвалення рішення у справі, а докази направлені сторонам у справі; суд у рішенні не вирішив питання про розподіл таких витрат (хоча мав би).

Відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Отже, Господарським процесуальним кодексом України чітко передбачений порядок вирішення питання про судові витрати, в тому числі і після ухвалення рішення.

Неподання стороною заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та ненадсилання іншим учасникам справи доказів щодо розміру таких витрат, позбавляє іншу сторону права на подання доводів та заперечень щодо заявлених витрат, що порушує принцип рівності та змагальності сторін.

Враховуючи те, що суд не бере до уваги подані представником позивача докази (ч.9 ст.80 ГПК України) щодо розміру судових витрат та неподання позивачем у визначений строк заяви про розподіл судових витрат та подання доказів щодо їх понесення, суд дійшов висновку про відмову у прийняття додаткового рішення у даній справі.

Згідно із ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами.

Керуючись ч.9 ст.80, ч.8 ст.129, ст.ст.234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ухвалив :

Відмовити у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АРЦТ ПЛЮС ЛТД " про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правову допомогу у справі №903/178/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана 09.08.2022.

Суддя О. Г. Слободян