РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.08.2022Справа № 910/19771/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Легкої А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи №910/19771/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр інфотехнологій»

до Комунального підприємства «Господар Дарницького району міста Києва»

про зобов`язання вчинити дії

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр інфотехнологій" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Комунального підприємства "Господар Дарницького району міста Києва" (далі - відповідач) про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано рішення судів, які набрали законної сили, в частині оплати заборгованості на загальну суму 30065784,30 грн на користь позивача, у зв`язку з чим останній просить включити його кредиторські вимоги до передавального акту, складеного ліквідаційною комісією з припинення боржника (відповідача).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/19771/21 постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

08.02.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшли додаткові пояснення щодо строків звернення, з урахуванням приписів статті 112 Цивільного кодексу України, з вимогами про включення грошових вимог позивача до передавального акту Комунального підприємства «Господар Дарницького району міста Києва», що перебуває у стадії припинення.

У судовому засіданні 08.02.2022 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 ГПК України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, задоволення клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку з чим підготовче засідання відкладено на 01.03.2022.

Підготовче засідання призначене на 01.03.2022 не відбулось, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та активними бойовими діями у Київській області та місті Києві.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022 та №341/2022 від 17.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб, з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб та з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

В той же час, стаття 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначає, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінено територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місце знаходження судів.

Отже, навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану конституційні права людини на судовий захист не можуть бути обмежені.

Враховуючи вищевикладене, ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2022 підготовче засідання призначено на 10.06.2022.

У судовому засіданні 10.06.2022, виходячи з того, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 Господарського процесуального кодексу України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи для розгляду по суті на 02.08.2022.

Представник позивача в судове засідання 02.08.2022 не з`явився, втім подав заяву про розгляд справи без його участі.

В свою чергу, відповідач взагалі в судові засідання не з`являвся, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином.

Так, частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З аналізу приписів частини 4 статті 89 Цивільного кодексу України вбачається, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами абзацу 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про право відповідача подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду про відкриття провадження у справі та повідомлення про дату, час та місце розгляду справи були направлені судом рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02096, м. Київ, вул. Заслонова, буд. 3.

Станом на дату розгляду справи конверти з ухвалами було повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

За приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, дні проставлення у поштових повідомленнях відміток «адресат відсутній за вказаною адресою», вважаються днями вручення відповідачу відповідних ухвал суду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, враховуючи, що позивач подав заяву про розгляд справи без його представника, а відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи і не повідомив суду про причини неявки, суд на місці постановив розгляд справи по суті проводити за їх відсутності.

Разом з цим суд зазначає, що у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 16-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Втім відповідач у визначений законом строк не подав ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про продовження строку на його подання.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду ані відзив на позов, ані клопотання про продовження строку на його подання, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статі 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового розгляду 02.08.2022 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

В нарадчій кімнаті 02.08.2022 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

З аналізу приписів частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Частини 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачають, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.12.2013 року у справі №37/70 на стадії виконання судового рішення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр інфотехнологій» (далі - стягувач) та Комунальним підприємством «Господар Дарницького району міста Києва» (далі - боржник) затверджено мирову угоду, за якою боржник з метою врегулювання спору взяв на себе обов`язок сплати заборгованість у розмірі 6484329,62 грн протягом грудня 2013 року - жовтня 2015 року шляхом перерахування на рахунок стягувача щомісячних платежів сумами та у строки, зазначеними у додатку №1 до цієї мирової угоди.

У зв`язку з невиконанням умов мирової угоди, державним виконавцем 12.08.2016 року відкрито виконавче провадження №51904819 з виконання ухвали Господарського суду міста Києва у справі №37/70 від 25.12.2013 року.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні Державної виконавчої служби перебувають виконавчі документи про примусове стягнення з Комунального підприємства «Господар Дарницького району міста Києва» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр інфотехнологій» боргу в розмірі 23581454,70 грн, а саме: 03.12.2013 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №40994500 з виконання наказу Господарського суду міста Києва №7/447 від 04.11.2013 року про примусове стягнення коштів в розмірі 8273850,95 грн; 10.11.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №49269441 з виконання наказу Господарського суду міста Києва №1/173 від 04.03.2014 року про примусове стягнення коштів в розмірі 25618,00 грн; 06.11.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №49254415 з виконання наказу Господарського суду міста Києва №6/44 від 11.02.2014 року про примусове стягнення коштів в розмірі 2392024,05 грн; 06.11.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №49266316 з виконання наказу Господарського суду міста Києва №7/383 від 14.12.2010 року про примусове стягнення коштів в розмірі 161656,78 грн; 18.11.2019 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП №60554574 з виконання наказу Господарського суду міста Києва №7/240 від 01.10.2019 року про примусове стягнення коштів в розмірі 12728304,90 грн.

Втім, станом на листопад місяць 2021 року виконавчі провадження №40994500, №51904819, №49269441, №49254415, №49266316 та №60554574 про примусове стягнення заборгованості з Комунального підприємства «Господар Дарницького району міста Києва» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр інфотехнологій» у загальному розмірі 30065784,30 грн не виконанні.

Інститут обов`язковості судового рішення врегульований статтями 18 та 326 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно частини 1 та 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В свою чергу, приписи частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України передбачають виконання судового рішення не лише на території України. Так, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому, судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство «Господар Дарницького району міста Києва» перебуває в стані припинення з 31.08.2018 на підставі рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації, строк для заявлення кредиторами своїх вимог - 10.11.2018.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр інфотехнологій» звернулося до Комунального підприємства «Господар Дарницького району міста Києва» в особі голови ліквідаційної комісії з припинення із заявою №ЮУ/2 від 25.02.2021 щодо виконання рішення судів та включення ліквідаційною комісією боржника кредиторських вимог у розмірі 30065784,30 грн до передавального акту.

Втім, відповідач, отримавши вказану заяву 10.03.2021 року, про результати її розгляду позивача не повідомив, кредиторські вимоги до передавального акту не включив.

Відповідно до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи (частина 3 статті 105 Цивільного кодексу України).

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи (ч. 5 ст. 105 Цивільного кодексу України).

При цьому, виходячи з аналізу змісту норм статей 104, 105, 110 Цивільного кодексу України ліквідація є такою формою припинення юридичної особи за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами у передбачених ними випадках, у результаті якої вона припиняє свою діяльність (справи і майно) без правонаступництва, тобто без переходу прав та обов`язків до інших осіб. Іншою формою припинення юридичної особи є передача всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу чи перетворення (статті 104 - 109 Цивільного кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.09.2021 у справі №909/51/17 та від 20.11.2018 у справі №925/1143/17.

Рішенням Київської міської ради від 23.05.2018 №838/4902 «Про реорганізацію комунальних підприємств шляхом приєднання» з метою підвищення ефективності використання майна комунальної власності територіальної громади міста Києва вирішено реорганізувати Комунальне підприємство «Господар Дарницького району міста Києва» шляхом приєднання до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району».

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд зобов`язати Комунальне підприємство «Господар Дарницького району міста Києва» включити грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр інфотехнологій» у розмірі 30065784,30 грн до передавального акту.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Підстави припинення зобов`язань визначені у статтях 599-601, 604- 609 Цивільного кодексу України (припинення зобов`язання виконанням, припинення зобов`язання переданням відступного, припинення зобов`язання зарахуванням, припинення зобов`язання за домовленістю сторін, припинення зобов`язання прощенням боргу, припинення зобов`язання поєднанням боржника і кредитора в одній особі, припинення зобов`язання неможливістю його виконання, припинення зобов`язання смертю фізичної особи, припинення зобов`язання ліквідацією юридичної особи).

Серед підстав припинення зобов`язання відсутня така підстава для припинення зобов`язання як реорганізація юридичної особи шляхом приєднання.

Як вже було зазначено судом, приписи частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України визначають, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

З аналізу приписів частини 3 статті 105 Цивільного кодексу України слідує, що учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи, голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади (ч.1 ст.106 ЦК України).

За приписами частин 1-3 стаття 107 Цивільного кодексу України кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Як було зазначено вище, рішенням Київської міської ради «Про реорганізацію комунальних підприємств шляхом приєднання» №838/4902 від 23.05.2018 реорганізовано Комунальне підприємство «Господар Дарницького району міста Києва» шляхом його приєднання до Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району». При цьому, вказаним рішенням визначено, що Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» є правонаступником всіх прав та обов`язків комунальних підприємств, зазначених у пункті 1 цього рішення, зокрема і Комунального підприємства «Господар Дарницького району міста Києва».

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.09.2020 №1471 процедуру реорганізації продовжено до 01.09.2021.

Тобто, з наведеного вбачається, що засновником відповідача прийнято рішення про припинення юридичної особи відповідача шляхом реорганізації, а саме приєднання.

Відповідно до частини 8 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Відтак, виходячи з приписів Цивільного кодексу України, юридична особа, що реорганізується через приєднання, відповідає за своїми майновими зобов`язаннями самостійно до моменту припинення і переходу майна, прав і обов`язків до правонаступників в результаті реорганізації шляхом приєднання.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство «Господар Дарницького району міста Києва» перебуває в стані припинення з 31.08.2018, вимоги кредиторів розглядаються до - 10.11.2018.

Втім, перебування боржника в стані припинення не припинило зобов`язання, у зв`язку з чим в силу статті 107 Цивільного кодексу України кредитор вправі вимагати від відповідача в особі комісії з припинення як виконання зобов`язання так і включення кредиторських вимог за такими зобов`язаннями до передавального акту.

Схожа правова позиця щодо застосування приписів статті 107 Цивільного кодексу України викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №925/1143/17.

При цьому, суд зауважує на тому, що стаття 107 ЦК України, якою регламентовано порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення, не містить приписів за якими наслідком неподання до комісії з припинення (реорганізації) юридичної особи у двомісячний строк кредиторських вимог є їх погашення.

Таким чином, недотримання визначеного відповідно до частини п`ятої статті 105 ЦК України строку заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється шляхом реорганізації, не є підставою для припинення її зобов`язань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №917/462/20.

Під час розгляду даної справи запис про припинення Комунального підприємства «Господар Дарницького району міста Києва» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено, отже відповідач є правоздатною і дієздатною юридичною особою, зобов`язання якої не припинилися та не перейшли до правонаступника внаслідок прийняття рішення про її злиття, а перебування юридичної особи у стані припинення з урахуванням приписів статей 509-601, 604-609 ЦК України не є підставою для припинення зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про доведеність вимог позивача та наявність правових підстав для включення грошових вимог позивача до передавального акту Комунального підприємства «Господар Дарницького району міста Києва», що перебуває у стадії припинення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду доказів, які б свідчили про виконання боргових зобов`язань перед позивачем за виконавчими провадженнями №40994500, №51904819, №49269441, №49254415, №49266316 та №60554574 чи про відсутність в нього обов`язку включити до передавального акту кредиторських вимог позивача у заявленому розмірі, як і не скористався своїм правом на подання відзиву.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 129, 178, 202, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр інфотехнологій» до Комунального підприємства «Господар Дарницького району міста Києва» про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Зобов`язати Комунальне підприємство «Господар Дарницького району міста Києва» (02096, м. Київ, вул. Заслонова, буд. 3, ідентифікаційний код 14315687) в особі голови комісії з припинення включити кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр інфотехнологій» (01042, м. Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 7, ідентифікаційний код 32531966) до передавального акту, складеного ліквідаційною комісією з припинення боржника Комунального підприємства «Господар Дарницького району міста Києва» у загальному розмірі 30065784 (тридцять мільйонів шістдесят п`ять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 30 коп.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Господар Дарницького району міста Києва» (02096, м. Київ, вул. Заслонова, буд. 3, ідентифікаційний код 14315687) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр інфотехнологій» (01042, м. Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 7, ідентифікаційний код 32531966) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп.

4. Видати накази позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.08.2022.

Суддя Т.В. Васильченко