ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2022 р. Справа№ 910/7154/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Гарник Л.Л.

за участю секретаря судового засідання Кудько О.О.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 27.07.2022,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.11.2021

у справі №910/7154/21 (Суддя Пасько М.В.)

за заявою ОСОБА_2

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.11.2021 у справі №910/7154/21 відмовлено ОСОБА_1 у визнанні кредитором товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" на суму 19.412.368, 92 грн, залучено до участі у справі ОСОБА_3 , як уповноважену особу учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас".

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції у відповідній частині, ОСОБА_1 звернувся безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти до розгляду апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.11.2021 у справі №910/7154/21 в частині відмови ОСОБА_1 у визнанні кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" на суму 19 412 368, 92 грн та відкрити апеляційне провадження, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 25.11.2021 у справі №910/7154/21 в частині відмови ОСОБА_1 у визнанні кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" на суму 19 412 368, 92 грн та прийняти нове рішення, яким визнати кредитором ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" (код 37615029) з грошовими вимогами на загальну суму 18 743 948, 42 грн, з яких: судовий збір на подачу заяви - 4 758, 00 грн, сума основного боргу - 18 739 190, 42 грн у справі №910/7154/21.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Пантелієнко В.О., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.12.2021 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7154/21 за заявою ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" про банкрутство, відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.11.2021 у справі №910/7154/21 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/7154/21.

20.12.2021 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2021 у справі №761/301163/20.

20.12.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/7154/21 у 2-х томах.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.11.2021 у справі №910/7154/21 залишено без руху, вказано, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржник має право усунути недоліки апеляційної скарги, а саме, подати до Північного апеляційного господарського докази доплати судового збору у встановленому порядку, розмірі (4 431,00 грн) та докази направлення учасникам справи №910/7154/21, а саме, ініціюючому кредитору ОСОБА_2 та уповноваженій особі учасників ТОВ "Фірма Томас" ОСОБА_3, копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

06.01.2022 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано докази доплати судового збору у встановленому порядку, розмірі (4 431,00 грн) та докази направлення учасникам справи №910/7154/21, а саме, ініціюючому кредитору ОСОБА_2 та уповноваженій особі учасників ТОВ "Фірма Томас" ОСОБА_3, копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.11.2021 у справі №910/7154/21, розгляд апеляційної скарги призначено на 02.03.2022, запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзив на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 14.02.2022, встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 24.02.2022.

27.01.2022 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_3 , уповноваженої особи учасників ТОВ "Фірма Томас", надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність та необґрунтованість апеляційної скарги, з огляду на наступне. Договір відступлення права вимоги від 15.03.2012 №1, нібито укладений між Gogol-Mogol Ltd. (Кіпр) та ОСОБА_4 про відступлення права вимоги на суму 304 150 Евро, та нібито укладений у подальшому договір відступлення права вимоги від 20.05.2020 №2 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є фіктивними та містять ознаки підробки, або сфабриковані свідомо з метою стягнення заборгованості на користь ОСОБА_1 , з метою впливу на ТОВ «Фірма Томас» та отримання неправомірної вигоди. 09.09.2013 на адресу Gogol-Mogol Ltd. боржником було здійснено погашення основного боргу на суму 153 000 євро та процентів за користування позикою у сумі 44 851 євро. Відповідні платіжні доручення та банківські виписки підтверджують, що ці оплати здійснювались саме за угодою про надання позики від 01.06.2011 №01/06/2011. Це погашення здійснювалося саме компанії Gogol-Mogol Ltd., як кредитору за договором позики, а не ОСОБА_4 , з яким нібито був укладений договір про відступлення права вимоги від 15.03.2012. Тобто погашення позики здійснювалося первинному кредиторy Gogol-Mogol Ltd. через півтора роки після нібито укладення договору відступлення права вимоги. Відповідно заборгованість за угодою про надання позики №01/06/2011 від 01.06.2011 перед Gogol-Mogol Ltd. станом на 10.09.2013 склала 160000 євро тіла позики, і 5672,06 євро процентів. На договорі відступлення права вимоги від GogolMogol Ltd. (Кіпр) ОСОБА_4 , в примірнику наданому суду, і направлених на адресу розпорядника майна копіях зазначено дві дати.: на першій сторінці договору в верхній частині зазначена дата укладення договору « 15.03.2012», тоді як в англомовній версії дата зазначена як « 15.03.2021», що свідчить про явні ознаки того, що даний договір не укладався, а був виготовлений значно пізніше.

04.02.2022 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Кандаурової Анни Павлівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого зазначено про відсутність підпису від імені Gogol-Mogol Ltd. (Кіпр), зокрема директора ОСОБА_5 , розбіжності у примірниках копій договорів, що надаються до різних судів, значні розбіжності в датах укладення договору, що підтверджує підробку договору, а також відсутність дій по виконанню цього договору протягом тривалого часу, у тому числі і дій по реєстрації договору відповідно до законодавства України та отримання відповідного реєстраційного свідоцтва говорять про те, що договір відступлення права вимоги від 12.03.2012 №1 або від 12.03.2021 не укладався. Право вимоги за Договором позики від 01.06.2011 від Gogol-Mogol Ltd. (Кіпр) ОСОБА_4 не передавалося. Договір відступлення права вимоги між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не міг бути укладений та є нікчемним.

Судове засідання 02.03.2022 не відбулось задля запобігання загрози життю та здоров`ю суддів, працівників апарату суду та учасників судового процесу у період воєнного стану. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.11.2021 у справі №910/7154/21 призначено на 29.06.2022.

13.06.2022 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора ТОВ "Фірма Томас" арбітражного керуючого Кандаурової А.П. надійшло клопотання про проведення судового засідання 29.06.2022 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2022, крім іншого, клопотання арбітражного керуючого Кандаурової А.П. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, вказано, що розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.11.2021 у справі №910/7154/21, призначений на 29.06.2022 о 12 год 00 хв., буде проводитись в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (зал судового засідання №13), арбітражний керуючий Кандаурова А.П. братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2022 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 25.11.2021 у справі №910/7154/21 та клопотання скаржника про долучення до матеріалів справи копії ухвали відкладено на 27.07.2022 об 11 год 45 хв, доведено до відома учасників провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду скарги та клопотання ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи копії ухвали, звернуто увагу учасників справи на можливість розгляду скарги та клопотання ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи копії ухвали за відсутності їх представників за наявними у справі матеріалами у разі подання відповідного клопотання.

У зв`язку з перебуванням судді Полякова Б.М. у відпустці, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2022, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі №910/7154/21 у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Гарник Л.Л., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2022 апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

У судове засідання 27.07.2022 з`явився ОСОБА_3 , уповноважена особа учасників ТОВ "Фірма Томас".

Колегія суддів вирішила за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи, які не з`явились у судове засідання,з огляду на наступне.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

В даному випадку апеляційна скарга може бути розглянута у судовому засіданні без участі представників учасників справи, які не з`явились у судове засідання, їх неявка не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги у даному судовому засіданні.

Судовою колегією ставилось на обговорення питання щодо клопотання ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи копії ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 25.11.2021 у справі № 910/7154/21.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання до суду першої інстанції з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин.

За приписами частини 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є подання заявником належних доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заявляючи клопотання про долучення до матеріалів справи відповідного доказу, скаржник не обґрунтовує причини неможливості подати відповідний доказ суду першої інстанції.

Виходячи з принципу змагальності сторін, сторони повинні подати всі докази на підтвердження своєї позиції саме в суді першої інстанції.

У постанові від 10.12.2019 по справі № 913/479/18 Верховний Суд вказав, що прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України підстав для їх прийняття фактично буде порушувати принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, оскільки відповідно до статті 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 статті 129 Конституції України, статей 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Поруч із цим, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Скаржник не клопотав перед судом першої інстанції про намір подати відповідний доказ, а також про те, що відповідний доказ не може бути поданий з об`єктивних причин у відповідності до ч. 4 ст. 80 ГПК України у строки, встановлені нормами ГПК України чи судом.

З огляду на вищевказане, колегія суддів прийшла до висновку, що скаржник не навів поважних причин на обгрунтування неможливості подання відповідного доказу до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи викладене, суд не бере до уваги копію ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 25.11.2021 у справі № 910/7154/21 та відмовляє скаржнику у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи цього доказу.

Представник уповноваженої особи учасників ТОВ "Фірма Томас" - ОСОБА_3. у судовому засіданні просив суд аапеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки вказана ухвала суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови ОСОБА_1 у визнанні кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" на суму 19.412.368, 92 грн, колегія суддів саме в цій частині здійснює перегляд оскаржуваного судового рішення. Питання щодо залучення до участі у справі ОСОБА_3 , як уповноваженої особи учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас", скаржником не оскаржується, судом апеляційної інстанції не переглядається.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати в частині відмови ОСОБА_1 у визнанні кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" на суму 9590436,55грн, прийнявши в цій частині нове судове рішення, яким визнати кредиторські вимоги ОСОБА_1 до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" на суму 9590436,55 грн, з яких 9585895,55 грн - основний борг, 4540,00 грн - судовий збір, з огляду на наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2021 відкрито провадження у справі № 910/7154/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" (ідентифікаційний код 37615029). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника. Визнано ОСОБА_2 кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" на загальну суму 1.331.991,56 грн. Введено процедуру розпорядження майном боржника. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Кандаурову Анну Павлівну.

Постановою Господарського суду міста Києва від 16.09.2021 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" (ідентифікаційний код 37615029). Припинено повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Кандаурової Анни Павлівни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 696 від 22.04.2013). Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" (ідентифікаційний код 37615029) банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Кандаурову Анну Павлівну.

Як вбачається з матеріалів спарви, ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва з заявою з грошовими вимогами до боржника на суму 19.412.368, 92 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.11.2021 у справі №910/7154/21, зокрема, відмовлено ОСОБА_1 у визнанні кредитором товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" на суму 19.412.368, 92 грн.

Оскаржувана ухвала в цій частині мотивована тим, що грошові вимоги ОСОБА_1 на суму 19.412.368, 92 грн. не підлягають визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів, оскільки не підтверджені належними доказами.

Суд першої інстанції обставини, на які посилається ОСОБА_1 щодо укладання між компанією GOGOL-MOGOL LIMITED, ОСОБА_4 та ТОВ "Фірма Томас" Договору про відступлення права вимоги від 15.03.2012 № 1, визнав такими, що не відповідають дійсності, у зв`язку із встановленими у ході почеркознавчої експертизи ознаками підробки підписів директора компанії - GOGOL-MOGOL LIMITED.

Суд першої інстанції взяв до уваги висновок експерта від 18.10.2021 №124/21 про результати проведення почеркознавчої експертизи за заявою ТОВ "Фірма Томас" у справі № 910/7154/21, який був складений ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" в особі експерта вищого класу, кандидата юридичних наук Бондар М.Є. яким встановлено, що підписи від імені ОСОБА_5 , зображення яких містяться у правих нижніх кутах сторінок 1-3 та у графах "від імені Первісного кредитора" та "For the original Lender" на сторінці 4 у технічній копії Договору про відступлення права вимоги від 15.03.2012 № 1 (в англомовній версії дата зазначена як 15.03.2021), укладеного Гоголь-Моголь Лімітид, ОСОБА_4 та ТОВ "Фірма Томас" виконані не тією ж особою, яка виконала підписи від імені ОСОБА_5 , зображення яких містяться у графах "The Lender/Позикодавець" в лівих нижніх кутах сторінок 1-4 та у графах "For and on behalf of the Lender" та "Від імені Позикодавця" на сторінці 4 технічної копії Угоди про надання позики від 01.06.2011 №01/06/2011, укладеної Гоголь-Моголь Лімітид та ТОВ "Фірма Томас", а іншою особою".

Суд першої інстанції дійшов висновку що Договір про відступлення права вимоги від 15.03.2012 № 1, на який посилається ОСОБА_1 у своїй заяві з грошовими вимогами до Боржника, є фіктивним, що, у свою чергу, ставить під сумнів та унеможливлює укладання у подальшому між ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ТОВ "Фірма Томас" наступного Договору про відступлення права вимоги від 20.05.2020 № 2, який є нікчемним.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції: порушив вимоги щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів; взяв до уваги висновок експерта від 18.10.2021 №124/21 всупереч ст. 77 ГПК України; вийшов за межі вимог ОСОБА_1 (за відсутності відповідних заяв про визнання договору недійсним) та зробив неправомірний, безпідставний і нормативно необґрунтований висновок щодо фіктивності Договору про відступлення права вимоги від 15.03.2012 № 1 та нікчемності Договору про відступлення права вимоги від 20.05.2020 № 2.

Як вбачається з матеріалів справи, своє звернення до суду першої інстанції з кредиторськими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" ОСОБА_1 обґрунтовує наступним.

01.06.2011 між GOGOL- MOGOL LIMITED (Позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" укладено Угода про надання позики № 01/06/2011, відповідно до якої GOGOL-MOGOL LIMITED надає ТОВ "Фірма Томас" позику на поповнення оборотних грошових коштів в Євро, у розмірі 10 млн. Євро, на строк з моменту зарахування грошових коштів на рахунок Позичальника та до 15.06.2021 зі сплатою 10% річних (Процентна Ставка), а ТОВ "Фірма Томас" зобов`язується повернути Позику і сплатити нараховані відсотки на умовах і в порядку, передбаченому Угодою.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначена Угода була зареєстрована в Головному управлінні Національного банку України по місту Києву і Київській області, про що свідчить копія реєстраційного свідоцтва № 13921.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, частина з цієї позики була надана Позичальнику трьома платежами, а саме: від 06.07.2011 на суму 116 000,00 Євро; від 08.07.2011 на суму 2 000,00 Євро; від 24.02.2012 на суму 230 000,00 Євро.

Згодом, Позичальником на рахунок компанії GOGOL-MOGOL LIMITED було здійснено часткове погашення позики, а саме:

- 07.12.2011 на суму 35 000,00 Євро та процентів за користування позикою на суму 4 850,00 Євро;

- 09.09.2013 на суму 153 000,00 Євро та процентів за користування позикою на суму 44 851,00 Євро.

15.03.2012 між компанією GOGOL-MOGOL LIMITED (первісний кредитор), ОСОБА_4 (новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" (боржник) укладено Договір про відступлення права вимоги № 1.

Відповідно до п. 1.1 договору первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з Угодою про надання позики від 01.06.2011 №01/06/2011 (далі - Основний договір) з Боржником, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредитору за Основним договором.

За цим Договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов`язань за Основним договором у сумі 304 150 євро (триста чотири тисячі сто п`ятдесят євро), включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття Права вимоги процентів, штрафних санкцій, неустойок у розмірах та на умовах, встановлених Основним договором (п. 1.2 договору).

Пунктом 2.2 договору визначено, що підписанням цього договору сторони повідомлені про заміну первісного кредитора у зобов`язані, а також боржник вважається повідомлений належним чином про відступлення права вимоги Новому кредитору за основним договором.

В подальшому, 20.05.2020 між ОСОБА_4 (первісний кредитор), ОСОБА_1 (новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" (боржник) укладено Договір про відступлення права вимоги № 2.

Відповідно до п. 1.1 договору, первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з Договором про відступлення права вимоги від 15.03.2012 № 1 (далі - Основний договір) з Боржником, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредитору за Основним договором.

За цим Договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов`язань за Основним договором у сумі 304 150 євро (триста чотири тисячі сто п`ятдесят євро), включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття Права вимоги процентів, штрафних санкцій, неустойок у розмірах та на умовах, встановлених Основним договором (п. 1.2 договору).

Пунктом 2.2 договору визначено, що підписанням цього договору сторони повідомлені про заміну первісного кредитора у зобов`язані, а також боржник вважається повідомлений належним чином про відступлення права вимоги Новому кредитору за основним договором.

Заперечуючи кредиторські вимоги ОСОБА_1 , уповноважена особа учасників ТОВ "Фірма Томас" посилається на те, що не можна брати до уваги Договір про відступлення права вимоги від 15.03.2012 № 1, оскільки є висновок експертів від 18.10.2021 №124/21 про результати проведення почеркознавчої експертизи за заявою ТОВ "Фірма Томас" у справі № 910/7154/21, яким підтверджено, що підписи від імені ОСОБА_5 , зображення яких містяться у правих нижніх кутах сторінок 1-3 та у графах "від імені Первісного кредитора" та "For the original Lender" на сторінці 4 у технічній копії Договору про відступлення права вимоги № 1 від 15.03.2012 (в англомовній версії дата зазначена як 15.03.2021), укладеного Гоголь-Моголь Лімітид, ОСОБА_4 та ТОВ "Фірма Томас", виконані не тією ж особою, яка виконала підписи від імені ОСОБА_5 , зображення яких містяться у графах "The Lender/Позикодавець" в лівих нижніх кутах сторінок 1-4 та у графах "For and on behalf of the Lender" та "Від імені Позикодавця" на сторінці 4 технічної копії Угоди про надання позики від 01.06.2011 №01/06/2011, укладеної Гоголь-Моголь Лімітид та ТОВ "Фірма Томас", а іншою особою.

Виходячи з наданого до суду висновку експерта, суд першої інстанції визнає Договір про відступлення права вимоги від 15.03.2012 № 1 , на який посилається ОСОБА_1 у своїй заяві з грошовими вимогами до Боржника, - фіктивним, на підставі чого робить висновок про нікчемність Договору про відступлення права вимоги від 20.05.2020 № 2, з чим колегія суддів не може погодитись, з огляду на наступне.

Так, проаналізувавши висновок експерта від 18.10.2021 №124/21 про результати проведення почеркознавчої експертизи за заявою ТОВ "Фірма Томас", який був складений ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" в особі експерта вищого класу, кандидата юридичних наук Бондар М.Є, суд апеляційної інстанції не може прийняти його як належний та допустимий доказ у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Суд апеляційної інстанції встановив, що вказаний висновок не відповідає вимогам, визначеним чинним законодавством України.

Вимоги щодо проведення почеркознавчої експертизи вказані в Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за № 705/3145 (зі змінами та доповненнями; далі - Інструкція).

Відповідно до п.1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за № 705/3145 (в редакції чинній на 18.10.2021) (далі - Методичні рекомендації), основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Цією експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукопису під впливом будь-яких (природних, штучних) збиваючих факторів; у незвичних умовах або в незвичайному стані виконавця, навмисно зміненим почерком, з наслідуванням почерку іншої особи; визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Пунктом 1.3 Методичних рекомендацій передбачено, що для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи.

Згідно із п. 1.4 Методичних рекомендацій перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), має пред`явити їх особі, яка підлягає ідентифікації. У документі, що є підставою для проведення експертизи, орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), зобов`язаний (зобов`язана) зазначити документи, у яких містяться вільні, умовно-вільні зразки почерку та (або) підпису особи.

У разі неможливості пред`явити зазначені зразки (смерть виконавця, від`їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

Як вільні, так і експериментальні зразки буквеного або цифрового письма бажано надавати не менше ніж на 15 аркушах. Чим коротший досліджуваний текст (запис), тим більша потреба у вільних зразках. Вільні зразки підпису надаються по змозі не менше ніж на 15 документах, експериментальні - у кількості не менше 5 - 8 аркушів (пункт 1.8 розділу І Методичних рекомендацій).

Із поданої суду копії висновку експерта вбачається, що експерту були подані на дослідження і ним досліджувались технічні копії документів, а оригінали документів та вільні зразки почерку особи, яка підлягає ідентифікації, не були надані.

За встановлених обставин, місцевий господарський суд не обґрунтовано визнав наданий позивачем висновок експерта неналежним та допустимим доказом, оскільки він не відповідає вимогам, визначеним законодавством щодо почеркознавчої експертизи.

Висновком експерта зроблено висновок, що підписи від імені ОСОБА_5 , зображення яких містяться у правих нижніх кутах сторінок 1-3 та у графах "від імені Первісного кредитора" та "For the original Lender" на сторінці 4 у технічній копії Договору про відступлення права вимоги № 1 від 15.03.2012 (в англомовній версії дата зазначена як 15.03.2021), укладеного від імені Гоголь-Моголь Лімітид в особі директора ОСОБА_5, громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 та ТОВ "Фірма Томас" в особі директора Коннова К.О. виконані не тією ж особою, яка виконала підписи від імені ОСОБА_5 , зображення яких містяться у графах "The Lender/Позикодавець" в лівих нижніх кутах сторінок 1-4 та у графах "For and on behalf of the Lender" та "Від імені Позикодавця" на сторінці 4 технічної копії Угоди про надання позики №01/06/2011 від 01.06.2011, укладеної від імені Гоголь-Моголь Лімітид в особі директора ОСОБА_5 та ТОВ "Фірма Томас" в особі директора Денисюка Р.В., а іншою особою.

При цьому, з цього експертного дослідження не можна зробити висновок, що саме Договір про відступлення права вимоги від 15.03.2012 №1, укладений Гоголь-Моголь Лімітид, ОСОБА_4 та ТОВ "Фірма Томас", містить підпис не ОСОБА_5 від імені Гоголь-Моголь Лімітид, а іншої особи. Експерт не встановив, в якому саме з двох досліджуваних копій договорів - підпис не належить ОСОБА_6 , експерт лище констатував, що в цих двох договорах підписи від імені ОСОБА_5 виконані різними особами (експерт досліджував технічні копії договорів).

Враховуючи вищевикладене, висновок суду першої інстанції про фіктивність договору про відступлення права вимоги від 15.03.2012 № 1 є необґрунтованим, належних та допустимих доказів фіктивності Договору про відступлення права вимоги від 15.03.2012 №1 суду не надано.

Суд першої інстанції, зробивши висновок про фіктивність договору про відступлення права вимоги від 15.03.2012 № 1, не встановив факту недійсності цього договору.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів визнання недійсним в судовому порядку Договору про відступлення права вимоги від 15.03.2012 №1; відсутнє судове рішення про визнання цього Договору недійсним, яке б набрало законної сили; недійсність такого договору прямо не встановлена законом.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності Договору про відступлення права вимоги від 15.03.2012 № 1, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

При цьому, як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції на підставі встановлення фіктивності Договору про відступлення права вимоги від 15.03.2012 № 1, без визнання його недійсним, визнав нікчемним Договір про відступлення права вимоги від 20.05.2020 № 2.

Водночас, суд першої інстанції не врахував, що нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою "текстуальної" недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. Така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах "нікчемний", "є недійсним" (постанова Верховного Суду від 27.04.2022 у справі № 321/1260/19 (провадження № 61-1297св22)).

В даному випадку судом не обґрунтовано та матеріалами справи не підтверджено, що Договір про відступлення права вимоги від 20.05.2020 № 2 є нікчемним, тобто, щодо цього правочину також діє презумпція правомірності правочину, встановлена ст. 204 ЦК України.

При цьому суд апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідно до п. 1.2 Договору про відступлення права вимоги від 15.03.2012 № 1, новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов`язань за Основним договором у сумі 304 150 євро (триста чотири тисячі сто п`ятдесят євро), включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття Права вимоги процентів, штрафних санкцій, неустойок у розмірах та на умовах, встановлених Основним договором (п. 1.2 договору).

Тобто, з умов цього договору чітко вбачається, що новому кредитору ( ОСОБА_4 ) передано право вимоги за основним договором на конкретно визначену суму - 304 150 євро. Ця сума включає нараховані і не сплачені на момент набуття Права вимоги проценти, штрафні санкції, неустойку.

В подальшому, за умовами Договору про відступлення права вимоги від 20.05.2020 № 2, Новий кредитор одержав право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов`язань за Основним договором у сумі 304 150 євро (триста чотири тисячі сто п`ятдесят євро), включаючи право вимагати сплати нарахованих і не сплачених на момент набуття Права вимоги процентів, штрафних санкцій, неустойок у розмірах та на умовах, встановлених Основним договором.

Тобто, з умов цього договору чітко вбачається, що новому кредитору ( ОСОБА_1 ) передано право вимоги за основним договором на конкретно визначену суму - 304 150 євро. Ця сума включає нараховані і не сплачені на момент набуття Права вимоги проценти, штрафні санкції, неустойку.

Суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до частини 1 статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Підстави заміни кредитора в зобов`язанні визначені статтею 512 ЦК, відповідно до пункту 1 частини 1 якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові(частина 1 статті 513 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому, заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Водночас за загальним правилом заміна кредитора в зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів.

Згідно зі cт. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу норм вищевказаного законодавства та умов вищевказаного договору відступлення права вимоги, суд апеляційної інстанції робить висновок про підтвердження ОСОБА_1 наявності у нього права вимоги до боржника - ТОВ "Фірма Томас" у сумі 304 150 євро.

При цьому, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи уповноваженої особи учасників ТОВ "Фірма Томас" ОСОБА_3. про часткове погашення боржником своїх зобов`язань на суму 153000 євро та процентів за користування позикою у сумі 44851 євро, на підтвердження чого він надав виписку АТ «Альфа - Банк», із урахуванням того, що стороною договору відступлення права вимоги є боржник, та умовами цього договору передбачено, що підписанням договору про відступлення права вимоги, сторони повідомлені про заміну первісного кредитора у зобов`язані, а також боржник вважається повідомлений належним чином про відступлення права вимоги Новому кредитору за основним договором. Тобто, на час здійснення відповідної проплати, боржник був обізнаний, що новим кредитором за зобов`язаннями за основним договором на суму 304 150 євро вже не є Гоголь Моголь лімітед, а тому вказана проплата не може бути врахована, як належний доказ погашення боржником своїх зобов`язань за Угодою про надання позики від 01.06.2011 №01/06/2011 перед новим кредитором .

Щодо доводів ОСОБА_3 , уповноваженої особи учасників ТОВ "Фірма Томас", відносно зазначення, що на договорі відступлення права вимоги від GogolMogol Ltd. (Кіпр) до ОСОБА_4 , в примірнику наданому суду, і направлених на адресу розпорядника майна копіях зазначено дві дати.: на першій сторінці договору в верхній частині зазначена дата укладення договору « 15.03.2012», тоді як в англомовній версії дата зазначена як « 15.03.2021», що на думку ОСОБА_3 свідчить про явні ознаки того, що даний договір не укладався, а був виготовлений значно пізніше, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. Вказані доводи не підтверджені належними доказами в суді.

Із врахуванням укладення в подальшому Договору відступлення права вимоги від 20.05.2020 № 2, в якому зазначено про Договір відступлення права вимоги від 15.03.2012 №1, суд вважає датою укладення вказаного Договору відступлення права вимоги № 1 саме 15.03.2012, та розцінює зазначення в англомовній версії цього Договору дати його укладення- 15.03.2021, як технічну описку.

Крім того, суд апеляційної інстанції кредиторські вимоги, заявлені ОСОБА_1 у вигляді відсотків за користування позикою, відхиляє за необґрунтованістю, з урахуванням вищезазначеного, оскільки з умов цього договору вбачається, що Новому кредитору передано право вимоги за Основним договором на конкретно визначену суму - 304 150 євро; ця сума включає нараховані і не сплачені на момент набуття Права вимоги проценти, штрафні санкції, неустойку.

За таких обставин, кредиторські вимоги ОСОБА_1 на суму 304150 євро є обґрунтованими та такими, що визнаються судом в грошовому еквіваленті за офіційним курсом євро, встановленого Національним Банком України: 31,517 євро, станом на дату звернення до суду - 16.09.2021, що складає 9585895,55 грн.

При цьому, суд апеляційної інстанції вбачає, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з заявою про визнання кредиторських вимог, неправомірно визначив суму цих вимог у гривнях - 9630757,68 грн, оскільки керувався офіційним курсом євро, встановленим Національним Банком України станом на 30.08.2021, а не на день звернення до суду.

Статтею 99 Конституції України визначено, що грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до ст. 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно із ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Враховуючи вищевикладене, кредиторські вимоги ОСОБА_1 підлягають визнанню на суму 9585895,55 грн - основного боргу та 4540 грн судового збору.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами скаржника, що суд першої інстанції вийшов за межі вимог заявника, встановивши фіктивність Договору про відступлення права вимоги від 15.03.2012 № 1.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково. Оскаржувану ухвалу господарського суду міста Києва від 25.11.2021 у справі № 910/7154/21 слід скасувати в частині відмови ОСОБА_1 у визнанні кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" на суму 9590436,55 грн. В цій частині суд апеляційної інстанції вирішив прийняти нове судове рішення, за яким слід визнати кредиторські вимоги ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" () на загальну суму 9590436,55 грн (дев`ять мільйонів п`ятсот дев`яносто тисяч чотириста тридцять п`ять гривень п`ятдесят п`ять коп), з яких 9585895,55 грн (дев`ять мільйонів п`ятсот вісімдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень п`ятдесят п`ять коп.) - основний борг, 4540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 коп) - судовий збір. Внести зазначені вимоги до реєстру кредиторів у справі № 910/7154/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" з наступною черговістю: 4540,00 грн - перша черга, 9585895,55 грн - четверта черга. В решті ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2021 у справі № 910/7154/21 в частині відмови ОСОБА_1 у визнанні кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" слід залишити без змін.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 за подання заяви з грошовими вимогами до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" сплатив судовий збір у розмірі 4758 грн згідно з квитанцією від 15.09.2021 № 72545109.

При цьому, заявник невірно розрахував судовий збір, що підлягав сплаті до суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судовий збір сплачується в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяв кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною становить два розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 становить 2270,00 грн. Судовий збір за подання заяви про визнання кредиторських вимоги до боржника в даному випадку має становити 4540грн.

Проте, заявник сплачував судовий збір, враховуючи прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.07.2021 - 2379 грн, а не станом на 01.01.2021, як передбачено чинним законодавством (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Отже, сплачений скаржником судовий збір у розмірі 4540 грн підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства .

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Керуючись ст.ст. 129 , 269 , 270 , 271 , 275 , 277, 282 , 283 ГПК України , Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Оскаржувану ухвалу господарського суду міста Києва від 25.11.2021 у справі № 910/7154/21 скасувати в частині відмови ОСОБА_1 у визнанні кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" на суму 9585895,55 грн.

В цій частині прийняти нове судове рішення, яким визнати кредиторські вимоги ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" () на загальну суму 9590436,55 грн (дев`ять мільйонів п`ятсот дев`яносто тисяч чотириста тридцять п`ять гривень п`ятдесят п`ять коп), з яких 9585895,55 грн (дев`ять мільйонів п`ятсот вісімдесят п`ять тисяч вісімсот дев`яносто п`ять гривень п`ятдесят п`ять коп.) - основний борг, 4540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 коп) - судовий збір.

Внести зазначені вимоги до реєстру вимог кредиторів боржника у справі №910/7154/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас" з наступною черговістю:

4540,00 грн - перша черга,

9585895,55 грн - четверта черга.

В решті ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.11.2021 у справі № 910/7154/21 в частині відмови ОСОБА_1 у визнанні кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Томас", залишити без змін.

Справу № 910/7154/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст. ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 03.08.2022.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

Л.Л. Гарник