РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.08.2022Справа № 910/19651/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗТ»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 72 362, 42 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 08.08.2022.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до відповідача про стягнення 72 362, 42 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 було відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, одночасно встановивши відповідачу строк який становить п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання до суду відзиву на позов та доказів направлення відзиву позивачу; встановивши позивачу строк, який становить п`ять днів з дня отримання відзиву на позов, для подання до суду відповіді на відзив на позов, а також доказів направлення відповіді на відзив відповідачу.

23.12.2022 від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшло клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

24.01.2022 від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшло клопотання про застосування строків позовної давності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 14.03.2022.

Судове засідання призначене на 14.03.2022 судове засідання з розгляду справи не відбулося з об`єктивних причин, що не залежать від суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2022 було перепризначено розгляд справи на 04.07.2022.

10.06.2022 від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 в задоволені заяви Акціонерного товариства «Українська залізниця» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду 04.07.2022 - відмовлено.

У судове засідання 04.07.2022 уповноважені представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2022 було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи на 25.07.2022.

05.07.2022 від Акціонерного товариства «Українська залізниця» надійшло клопотання про долучення доказів.

У судове засідання 25.07.2022 уповноважені представники сторін не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2022 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 08.08.2022.

03.08.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗТ» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

У судове засідання 08.08.2022 уповноважені представники сторін не з`явились.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Курахівська ЦЗТ» (далі - Позивач) було завантажено вугілля кам`яне по договору № 1-1-2016/006 від 27.01.2016 року у вагони №64021116 в кількості 70000 кг, №53547634 в кількості 69000 кг, №56925423 в кількості 68900 кг по накладній №48072466 від 19.04.2021, у вагони №53535233 в кількості 68000 кг, №62200852 в кількості 69000 кг по накладній №53272837 від 27.02.2021, у вагони №53505376 в кількості 68800 кг, №62008644 в кількості 70000 кг по накладній №48143358 від 24.04.2021, у вагон №52586021 в кількості 70000 кг по накладній №48143523 від 24.04.2021, у вагон №56558943 в кількості 68800 кг по накладній №48063341 від 19.04.2021, у вагон №63523617 в кількості 70000 кг по накладній №48102511 від 21.04.2021, у вагон №63870307 в кількості 69900 кг по накладній №48031942 від 17.04.2021 та передано вказаний вантаж для перевезення Акціонерному товариству «Українська залізниця» (далі - Відповідач).

Згідно з пунктом 2.1 Правил оформлення перевізних документів, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно з накладними №48102511, №53260691, №53272837, №48143523,№48143358, №48072466, №48063341, №48031942 (досильні №47096615, №48148449, №47220140, №47166756, №48080311, №48080303, №48040190) - Відповідач прийняв у Позивача на станції Курахівка Донецької залізниці зазначене вугілля для перевезення і зобов`язався доставити його на станцію Бурштин Львівської залізниці - одержувач ТОВ ДТЕК «Західенерго».

На станції Покровськ Донецької залізниці були складені комерційні акти №482004/204/419, №482004/189/395, №482004/179/379, №482004/188/394, №482004/190/396, №482004/187/393.

Згідно з комерційним актом №482004/204/419 при контрольному переважуванні вагону №52586021 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88050 кг, тара-23300 кг, нетто - 64750 кг, що менше вантажного документу на 5250 кг. Над 1-3 люком ліворуч виявлене поглиблені 400x120x60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №482004/189/395 при контрольному переважуванні вагону №56558943 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86400 кг, тара-21200 кг, нетто

- 65200 кг, що менше вантажного документу на 3600 кг. Над 1 -7 люками ліворуч виявлене поглиблення 1050x80-100x50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №482004/179/379 при контрольному переважуванні вагону №63870307 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто-90000 кг, тара-23000 кг, нетто

- 67000 кг, що менше вантажного документу на 2900 кг. Над 4-7 люками ліворуч виявлене поглиблення 500x140x80-100 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №482004/188/394 при контрольному переважуванні вагону №64021116 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88900 кг, тара - 24000 кг, нетто

- 64900 кг, що менше вантажного документу на 5100 кг. Над 1 -7 люками ліворуч виявлене поглиблення 1050х80-100х60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №482004/190/396 при контрольному переважуванні вагону №53547634 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87000 кг, тара - 22000 кг, нетто

- 65000 кг, що менше вантажного документу на 4000 кг. Над 1-7 люками ліворуч виявлене поглиблення 1050x120x70-80 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №482004/187/393 при контрольному переважуванні вагону №56925423 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87850 кг, тара - 21800 кг, нетто

- 66050 кг, що менше вантажного документу на 2850 кг. Над 1-6 люком ліворуч виявлене поглиблення 900х120-140х70-80 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

На станції Нижньодніпровський - вузол Придніпровської залізниці були складені комерційні акти №450003/314/399, №450003/63/263, №450003/328/410.

Згідно з комерційним актом №450003/314/399 при контрольному переважуванні вагону №63523617 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 91400 кг, тара - 23900 кг, нетто

- 67500 кг, що менше вантажного документу на 2500 кг. Над 1 -7 люками ліворуч виявлене поглиблення 500x60x20-30 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №№450003/63/263 при контрольному переважуванні вагону №53535233 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86350 кг, тара- 21400 кг, нетто

- 64950 кг, що менше вантажного документу на 3050 кг. Над 1 -7 люками ліворуч виявлене поглиблення 1050x230-280x30-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №№450003/63/263 при контрольному переважуванні вагону №62200852 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87300 кг, тара - 22600 кг, нетто

- 64700 кг, що менше вантажного документу на 4300 кг. Над 4-7 люками ліворуч виявлене поглиблення 600x100x30-40 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №450003/328/410 при контрольному переважуванні вагону №53505376 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87250 кг, тара-21800 кг, нетто

- 65450 кг, що менше вантажного документу на 3350 кг. Над 1 -7 люками ліворуч виявлене поглиблення 600x130x50-60 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Згідно з комерційним актом №450003/328/410 при контрольному переважуванні вагону №62008644 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 89200 кг, тара - 22600 кг, нетто

- 66600 кг, що менше вантажного документу на 3400 кг. Над 1 -7 люками ліворуч виявлене поглиблення 1050x60-80x30-50 см. Маркування порушене. В технічному відношенні вагон справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач при перевезенні вантажу за вказаними залізничними накладними допустив незбереження вантажу, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача вартість недостачі вантажу у розмірі 72 362, 42 грн.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з пунктом 2 статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 Цивільного кодексу України обумовлено: у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Статтею 23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 133 Статуту залізниць України передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Згідно з накладними №48102511, №53260691, №53272837, №48143523,№48143358, №48072466, №48063341, №48031942 (досильні №47096615, №48148449, №47220140, №47166756, №48080311, №48080303, №48040190) - Відповідач прийняв у Позивача на станції Курахівка Донецької залізниці зазначене вугілля для перевезення і зобов`язався доставити його на станцію Бурштин Львівської залізниці - одержувач ТОВ ДТЕК «Західенерго».

Відповідно до ст. 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 52 Статуту, встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

У відповідності до ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Водночас, відповідно до п. 2.7 роз`яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/601 від 29.05.2002 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" згідно зі статтями 924 ЦК України, 314 ГК України і статтями 114 і 115 Статуту залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної. Вартість вантажу, що перевозиться з оголошеною вартістю, визначається у такому ж порядку (пункт 4 Правил перевезення вантажів з оголошеною вартістю). Статут не передбачає обов`язкового додання до претензії або позову доказів сплати вантажоодержувачем або уповноваженою особою вартості вантажу.

Згідно зі ст. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1% маси, зазначеної в перевізних документах для кам`яного вугілля як твердого мінерального палива.

До позовної заяви позивачем додано розрахунок вартості недостачі вантажу по кожному вагону, з урахуванням 1% норми недостачі.

Згідно розрахунку позивача, вартість завданих збитків, з урахуванням 1% норми недостачі (сума норми природної втрати маси вантажу i граничного розходження визначення маси нетто) складає 72 362, 42 грн.

При цьому як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивачем вказано, що вартість 1 тони відвантаженого вугілля у спірних вагонах складено згідно довідок вантажовідправника ТОВ «ДТЕК Курахівська ЦЗФ».

Однак до позову позивачем надано довідки ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та ТДВ «Шахта «Білозерська» про вартість 1 тони вугілля кам`яного, власності ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», відвантаженого зі станції Курахівка Донецької залізниці на станцію Бурштин Львівської залізниці, в адресу ТОВ ДТЕК «Західенерго» по вищевказаним залізничним накладним.

Водночас, ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та ТДВ «Шахта «Білозерська», згідно з наявними у справі накладними не було відправником вантажу. А тому надані ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та ТДВ «Шахта «Білозерська» довідки про вартість вугільної продукції не можуть вважатися належними доказами в розумінні ст. 73 - 79 ГПК України на підтвердження дійсної вартості втраченого товару.

Інших доказів, які б в силу положень ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України та ст. 114, 115 Статуту були б належними та допустимими доказами визначення вартості вантажу, суду не надано.

За приписами ст.ст. 224, 225 ГК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, вартість втраченого майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника та розмір понесених збитків.

Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності, Господарський суд зазначає наступне.

Перш ніж застосовувати позовну давність, Господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмові, речові і електронні докази.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, позивачем не надано доказів та належними засобами доказування не доведено усього складу правопорушення у вигляді збитків, зокрема наявності обставин та підстав для покладення на відповідача відповідальності за незбереження вантажу у заявленому розмірі, зокрема доказів понесення збитків позивачем з урахуванням визначення дійсної вартості втраченого вантажу.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

2. Витрати по сплаті судового зору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.08.2022.

Суддя І.В. Алєєва