УХВАЛА

про залишення позову без руху

м. Київ

29.07.2022Справа № 910/6397/22

За позовом Приватного акціонерного товариства «Ліктрави» (1001, м. Житомир, шосе Київське, буд.1)

До 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Ронфарм» (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 4)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключі здоров`я» (61124, Харківська обл., м. Харків, вул. Зернова, буд. 6, кв. 168)

Про припинення порушення прав інтелектуальної власності на торговельну парку, зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Бондаренко-Легких Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Ліктрави» (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ронфарм» (надалі - відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключі здоров`я» (надалі - відповідач-2) про припинення порушення прав інтелектуальної власності на торговельну парку, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником свідоцтва на знак для товарів та послуг №162768 від 25.10.2012, яким засвідчується право інтелектуальної власності позивача на торговельну марку «Арфазетин». Позивач стверджує, що відповідач-1 та відповідач-2 без згоди позивача використовують в своїй господарській діяльності торговельну марку, що належить позивачеві, чим порушують виключні права останнього.

У зв`язку з чим позивач просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Ронфарм» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Ключі здоров`я» припинити порушення прав інтелектуальної власності позивача за свідоцтвом України на знак для товарі та послуг №162786 від 25.19.2012 року шляхом припинення використання на території України всіма доступними способами (експорт, імпорт, пропозиції до продажу (в тому числі через Інтернет), продажу, реалізації, рекламування, зберігання тощо) товарів із нанесеним на них (упаковку, в якій міститься товар, етикетку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет) позначення «Арфазетин збір»; «Арфазетин сбор» російською мовою, а також «Арфазетин».

Також позивач просить покласти на відповідачів понесені судові витрати.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом передбачений встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно п. 7 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Однак, всупереч п. 6 та п. 7 ч. 3 ст. 162 ГПК України позивач таких відомостей не зазначає.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява має містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав та інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України визначено, що позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

У прохальній частині позовної заяви позивач заявляє немайнову вимогу до двох відповідачів, тобто фактично заявляє дві немайнові вимоги.

Відповідно до частини 1 статті ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Зміст ст. 173 ГПК України свідчить про можливість, а не про обов`язковість об`єднання декількох вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Під час розгляду справи підлягають встановленню обставини обґрунтованості кожної із позовних вимог окремо. Так, при розгляді заявлених позовних вимог суд повинен окремо надавати оцінку обставинам, відповідності та/або невідповідності немайнової вимоги до кожного відповідача окремо. Тому позивач повинен обґрунтувати наявність підстав щодо процесуальної доцільності об`єднання позовних вимог та впливу такого об`єднання на швидкість та якість вирішення спору.

Отже, суд дійшов висновку, що заявником не дотримано вимог п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

Крім того, пунктом 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 ст. 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлена в розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 9 Закону України "Про судовий збір" внормовано, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Отже, з огляду на обставини об`єднання позивачем у позовній заяві двох немайнових вимог, та враховуючи, що станом на 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатної особи становить 2 481, 00 грн, позивач зобов`язаний був додати до позовної заяви докази сплати судового збору в розмірі 4 962, 00 грн.

Проте, позивачем додані до позовної заяви лише докази сплати судового збору в розмірі 2 481, 00 грн.

Стаття 164 ГПК України встановлює вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, та ч. 2 указаної статті зазначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 91 ГПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно ч. 5 ст. 91 ГПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно ДСТУ 4163:2020 відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копії, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Суд встановив, що докази, що додані до позову не містять дати засвідчення таких копій, а деякі додатки є незасвідченими або не повністю засвідченими, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 2 ст. 164 ГПК України та не подано до суду всіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, які були б засвідчені в порядку передбаченому статтею 91 ГПК України.

Також, оскільки, позовну заяву підписано представником, то у відповідності до ч. 5 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви повинно бути додано довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Згідно положень ч. 4, 6, 7 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Як встановлено Судом, позовну заяву підписано та подано представником позивача - адвокатом Б. П. Боровик, на підтвердження повноважень якого було надано довіреність №б/н від 12.01.2022, з якої не вбачається наявність повноважень у адвоката підписувати від імені позивача позови, вказаною довіреністю передбачено повноваження адвоката на подання до господарських судів позовів, що не варто ототожнювати з правом підпису.

Отже, представником позивача, відповідно до статті 60 ГПК України, не було надано документів, що підтверджують його повноваження на підписання позовної заяви.

Враховуючи вказане Суд дійшов висновку, що повноваження представника, який підписав заяву не підтверджені.

З наведених підстав позовна заява підлягає залишенню її без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Ліктрави» без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із зазначенням відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із зазначенням відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви.

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із обґрунтуванням об`єднання позовних вимог;

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із додаванням доказів сплати судового збору у відповідному розмірі - 4 962, 00 грн.

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із доданням до неї всіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оформлених відповідно до ст. 91 ГПК України.

- подання до суду письмової заяви на виконання ухвали із доданням доказів наявності у особи, що підписала позовну заяву відповідних повноважень.

4. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

5. Ухвала набирає законної сили в день підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких