ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.08.2022м. СумиСправа № 920/312/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи № 920/312/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Північ-груп сервіс (03035, м. Київ, вул. Генерала Шаповала, 2, оф. 316; ),

до відповідача: Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області (42304, Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, вул. Центральна, буд. 5; )

про стягнення 49 779,00 грн

Справа розглядається без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до вимог позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 49 779,00 грн на підставі договору №102 від 13.08.2021, а також просить стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір у розмірі 2481,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою господарського суду від 10.06.2022 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Матеріали справи свідчать, що позивач та відповідач належним чином повідомлені про відкриття провадження у даній справі.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву від 21.06.2022, відповідно до якого зазначив, що згідно договору №102 від 13.08.2021, укладеного між сторонами у справі, позивач надав послуги, а відповідач прийняв без зауважень послуги за Актом приймання виконаних робіт на суму 49 779,00 грн. Також стосовно стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу зазначив, що вони жодним чином не підтверджені документально, тому повністю їх не визнає.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

13.08.2021 року між ТОВ Північ-груп сервіс (Виконавець) та Степанівською селищною радою Сумського району Сумської області (Замовник) був укладений Договір № 102 (далі - Договір № 102).

Згідно з п. 1.1. Договору замовник доручив, а виконавець зобов`язався надати такі послуги: Гідродинамічне очищення ділянки фекальної каналізації за адресою: Сумська обл., Сумський р-н, с. Косівщина, вул. Садова (ДК 021:2015: 90470000-2 - Послуги з чищення каналізаційних колекторів).

Пунктом 1.2. договору передбачено, що замовник зобов`язується своєчасно прийняти і оплатити послуги, які визначені у її. 1.1. цього договору.

Згідно з п. 1.3. договору надані послуги за цим договором передаються виконавцем замовнику на підставі акту здачі-прийняття наданих послуг, який підписується обома Сторонами. У цьому Договорі під актом Сторони розуміють акти складені за типовою формою КБ-2в та довідки складені за типовою формою КБ-3. Вартість послуг визначається відповідно до договірної ціни, що є невід`ємною частиною цього договору. Договірна ціна розраховується у відповідності з ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 "ПРАВИЛА ВИЗНАЧЕННЯ ВАРТОСТІ БУДІВНИЦТВА" з використанням державних та відомчих ресурсних елементних кошторисних норм (п.1.4.).

Пунктом 2.1. передбачено, що загальна сума договору складає: 49779,00 грн (сорок дев`ять тисяч сімсот сімдесят дев`ять грн 00 коп.) без ПДВ.

Відповідно до пункту 3.1. Договору № 102 за надання послуг згідно п. 1.1. Договору № 102 замовник сплачує виконавцю суму, яка буде обумовлена Актом здачі прийняття-наданих послуг.

Пунктом 3.2. Договору № 102 встановлено, що оплата здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту підписання обома сторонами акту здачі-приймання наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування замовником коштів на поточний рахунок виконавця. Сторони погодились, що кінцевий термін оплати замовником наданих і прийнятих послуг з урахуванням п. 3.2. здійснюється не пізніше 31 грудня 2021 року (п.3.3).

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав взяте на себе зобов`язання по Договору №102, що підтверджується Актом приймання виконаних робіт за серпень 2021 року (№КБ-2в) та Довідкою про вартість виконаних робіт за серпень 2021 року (№ КБ-3), які підписані обома сторонами 16.08.2021.

Так, згідно Довідки про вартість виконаних робіт за серпень 2021 року позивачем виконані роботи, загальна вартість яких складає 49 779,00 грн.

Позивачем з метою досудового врегулювання спору 02.05.2022 року було надіслано на адресу відповідача вимогу про сплату заборгованості, але станом на час подання позову, заборгованість не погашена.

Таким чином, станом на 23.05.2022 сума заборгованості відповідача перед позивачем за Договором № 102 становить 49 779,00 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Частиною першою ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Укладений сторонами договір за правовою природою є договором підряду, а тому права та обов`язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 61 Цивільного кодексу України.

Зокрема, відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 статті 846 Цивільного кодексу України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи, за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

У відповідності з ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, замовлені відповідачем роботи передбачені Договором були виконані позивачем у повному обсязі та у встановлені Договором строки.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 49 779,00 грн оплати за надані послуги по Договору є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України Про судовий збір та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Зі змісту ч. 3 ст. 123 ГПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст. 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката, що будуть визначені на підставі детального опису наданих послуг та понесених витрат, зазначено, що остаточний детальний розрахунок судових витрат буде надано суду додатково.

Судом встановлено, що позивачем не надано детального розрахунку судових витрат, а також доказів на підтвердження надання послуг адвоката і виконаних робіт, тому суд не вирішує питання щодо стягнення витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області (42304, Сумська область, Сумський район, смт. Степанівка, вул. Центральна, буд. 5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Північ-груп сервіс (03035, Київська область, місто Київ, вулиця Генерала Шаповала, будинок 2, офіс 316, , р/р НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) заборгованість у розмірі 49 779,00 грн (сорок дев`ять тисяч сімсот сімдесят дев`ять гривень 00 коп.) на підставі договору №102 від 13.08.2021; 2481,00 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Рішення підписано суддею 10.08.2022.

Суддя О.Ю. Соп`яненко