УХВАЛА

03 серпня 2022 року

м. Київ

Справа № 911/1266/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,

секретар судового засіданні - Астапова Ю. В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2022 (колегія суддів: Разіна Т. І., Тарасенко К. В., Іоннікова І. А.) та рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2021 (суддя Лилак Т. Д.) у справі

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеро Ресторантс" про врегулювання розбіжностей до договору,

за участі представників:

позивача - Приходько Я.М.

відповідача - Гаврин Д.В.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - позивач, ДП "МА "Бориспіль") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аеро Ресторанс" (далі - відповідач, ТОВ "Аеро Ресторанс") про врегулювання розбіжностей до договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю шляхом викладення п. 8 таблиці № 1 додатку № 1, пунктів 2.9, 3.2.2, 5.7, 5.8 договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, в редакції ДП "МА "Бориспіль", наведеній у прохальній частині позову.

Позов мотивовано тим, що запропонована позивачем редакція спірних пунктів договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, які викладені позивачем в протоколі узгодження розбіжностей від 13.04.2021 до протоколу розбіжностей від 02.04.2021, залишилися неузгодженими.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.09.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2022, у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовано тим, що згідно з нормами, які є спеціальними для договорів укладення яких є обов`язковим на підставі закону, урегулювання розбіжностей до відповідного договору здійснюється у порядку, встановленому частиною сьомою статті 181 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Відтак, після отримання ДП "МА "Бориспіль" від ТОВ "Аеро Ресторанс" відповідного протоколу від 11.03.2019, позивач, у разі наявності розбіжностей, що залишилися неврегульованими між сторонами, зобов`язаний був у встановленому порядку та строки звернутися до суду, чого останнім не було зроблено.

Враховуючи зазначене, суди дійшли висновку, що пропозиції ТОВ "Аеро Ресторанс", які викладені останнім у протоколі розбіжностей від 11.03.2019, вважаються прийнятими ДП "МА "Бориспіль", а договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до договору оренди від 30.07.2014 № 1607 є укладеним ще з 2019 року.

ДП "МА "Бориспіль" у касаційній скарзі просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційна скарга з посиланням на пункти 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, статті 181 ГК України, статей 86, 209, 210, 236, 237, частини дев`ятої статті 238 ГПК України, а також неврахуванням судами висновків щодо застосування зазначених норм, викладених у постановах Верховного Суду.

Також скаржник посилається на те, що господарські суди попередніх інстанцій не дослідили належним чином зібрані у справі докази, які мають значення для правильної вирішення спору.

Під час розгляду справи колегія суддів встановила, що скаржник у касаційній скарзі посилається, зокрема, на відповідність його позовних вимог Правилам здійснення господарської діяльності на території аеропорту "Бориспіль" від 11.03.2019 № 01-35-16 (далі - Правила), які, за твердженням скаржника, є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами господарювання, що знаходяться та/або здійснюють свою діяльність в аеропорту "Бориспіль". При цьому скаржник звертається до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі № 911/1098/19, де зазначено, що: "За своїм змістом Правила здійснення господарської діяльності на території аеропорту "Бориспіль" є актом, обов`язковим для усіх суб`єктів господарювання, що здійснюють авіаційну/неавіаційну діяльність на території аеропорту "Бориспіль".

Зі змісту розділу 2 "Сфера застосування Правил" Правила приймаються з метою: - забезпечення рівня безпеки авіації, який відповідає вимогам законодавства України та міжнародним стандартам; - забезпечення та підвищення якості обслуговування ПС, пасажирів та їх багажу, вантажу та пошти в аеропорту "Бориспіль"; - забезпечення збереження та належного використання майна, балансоутримувачем якого є ДП МА "Бориспіль"; - визначення єдиних умов здійснення авіаційної/неавіаційної діяльності на території аеропорту "Бориспіль" з використанням об`єктів інфраструктури аеропорту/аеродрому.

Правила впроваджуються для забезпечення рівних, прозорих організаційних, фінансових, конкурентних та правових умов здійснення на території аеропорту "Бориспіль" господарської діяльності всіма суб`єктами авіаційної та неавіаційної діяльності, постійного розвитку міжнародного аеропорту "Бориспіль" та сприяння збільшенню пасажиропотоку, підвищенню умов та стандартів обслуговування ПС, пасажирів, багажу, вантажів та пошти, з використанням при цьому об`єктів інфраструктури аеропорту на взаємовигідних умовах платності, відповідальності та свободи договору: на умовах концесії, оренди, спільної діяльності або інших форм договірних відносин, передбачених чинним законодавством України, міжнародними договорами, чинними для України, стандартами та рекомендованою практикою ICAO. ДП МА "Бориспіль" здійснює свою діяльність з метою забезпечення безпеки авіації, ґрунтуючись на вимогах міжнародних договорів, міжнародних стандартів, рекомендованої практики з цих питань та вимог чинного законодавства України.

У постанові від 20.02.2020 у справі № 911/1098/19 Верховний Суд наголосив, що згідно зі статтею 37 Конвенції про міжнародну цивільну авіацію кожна договірна держава зобов`язується співпрацювати у забезпеченні максимально можливого ступеня однаковості правил, стандартів, процедур і організації, що стосуються повітряних суден, персоналу, повітряних трас і допоміжних служб, з усіх питань, в яких така однаковість сприятиме аеронавігації і вдосконалювати її. З цією метою Міжнародна організація цивільної авіації приймає і в міру необхідності час від часу змінює міжнародні Стандарти, Рекомендовану практику і процедури, які стосуються: систем зв`язку та аеронавігаційних засобів, включаючи наземне маркування; характеристик аеропортів і посадочних майданчиків; правил польотів і практики управління повітряним рухом; присвоєння кваліфікації льотному і технічному персоналу; придатності повітряних суден до польотів; реєстрації та ідентифікації повітряних суден; збору метеорологічної інформації та обміну нею; бортових журналів; аеронавігаційних карт і схем; митних та імміграційних процедур; повітряних суден, що зазнають лиха, і розслідування пригод; а також таких інших питань, що стосуються безпеки, регулярності та ефективності аеронавігації, які час від часу можуть виявитися доцільними.

Проте, договір про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю не стосується систем зв`язку та аеронавігаційних засобів, характеристик аеропортів і посадочних майданчиків; правил польотів і практики управління повітряним рухом, правил польотів і практики управління повітряним рухом; присвоєння кваліфікації льотному і технічному персоналу; придатності повітряних суден до польотів; реєстрації та ідентифікації повітряних суден; збору метеорологічної інформації та обміну нею, тощо, а отже не може підпадати під регулювання зазначеними правилами. Таким чином зазначені правила не можуть бути обов`язковим для усіх суб`єктів господарювання, що здійснюють авіаційну/неавіаційну діяльність на території аеропорту "Бориспіль", як про це зазначено у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі № 911/1098/19.

Відповідно до частини другої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Ураховуючи, що колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку, стосовно того, що Правила здійснення господарської діяльності на території аеропорту "Бориспіль" є актом, обов`язковим для усіх суб`єктів господарювання, що здійснюють авіаційну/неавіаційну діяльність на території аеропорту "Бориспіль", який викладено у постанові Верховного Суду від 20.02.2020 у справі № 911/1098/19, що розглядалася колегією суддів Касаційного господарського суду, що входить до складу іншої палати, та з метою формування єдиної правозастосовчої практики, справа № 911/1266/21 підлягає передачі на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 234, 301, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Справу № 911/1266/21 передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя В. Ю. Уркевич