ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2022 р. м. Київ Справа № 911/207/22

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТІМ СТАЛЬ

до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНСТРУМЕНТАЛЬНИЙ ЗАВОД

про стягнення 449 703,12 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

Без виклику представників сторін.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ТІМ СТАЛЬ (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНСТРУМЕНТАЛЬНИЙ ЗАВОД (далі - відповідач) про стягнення 449 703,12 грн., з яких 370 399,92 грн. основного боргу, 19 604,06 грн. 3% річних та 59 699,14 грн. інфляційних у зв`язку з неналежним та несвоєчасним виконанням відповідачем умов Договору № 1/0703-19 від 07.03.2019 року в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.01.2022 року відкрито провадження у справі № 911/207/22, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк, відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07.03.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ТІМ СТАЛЬ (далі - позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ІНСТРУМЕНТАЛЬНИЙ ЗАВОД (далі - відповідач, Покупець) укладений Договір поставки № 1/0703-19 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язаний у порядку та строки, встановлені Договором, передати у власність Покупця металопрокат (далі за текстом - товар), загальний асортимент, кількість і ціна якого вказуються у рахунках на оплату та/або специфікаціях, що є невід`ємною частиною даного Договору, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Поставка товару за цим Договором здійснюється у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "1НКОТЕРМС 2010", на умовах EXW - склад Постачальника: м. Дніпро, вул. Повітряна, буд. 5., якщо інше не обумовлено Сторонами у специфікації (п. 2.2. Договору).

Згідно з п. 2.3. Договору строк поставки Товару: протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання па поточний рахунок Постачальника 100% попередньої оплати, якщо інше не обумовлено Сторонами у специфікації.

Прийом товару за кількістю та якістю здійснюється представником Покупця уповноваженим за довіреністю (що має містити наступні реквізити: назву документа, дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської опс-рації, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції) на отримання товарно- матеріальних цінностей: за кількістю - згідно із видатковою накладною; за якістю - згідно із сертифікатом якості заводу-внробника (Покупцю, на його вимогу, надається копія засвідчена Постачальником) або сертифікатом відповідності. За відсутності належним чином оформленої довіреності у представника Покупця, постачальник не здійснює відвантаження Товару без застосування до нього штрафних санкцій (п. 2.4. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору всі розрахунки заданим Договором відбуваються виключно в національній валюті України - гривні.

Оплата здійснюється Покупцем в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Фактом оплати вважається надходження грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. (п. 3.2. Договору).

Згідно з п. 3.3. Договору порядок розрахунків: 100 % попередня оплата, якщо інше не обумовлене у специфікації. Покупець не вправі посилатись на відсутність рахунку як підставу нездійснення платежу. За відсутності рахунку Покупець зобов`язаний здійснити оішагу на підставі цього Договору поставки.

Відповідно до п. 3.4. Договору факт оплати Товару є підтвердженням отримання Покупцем рахунку.

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31 грудня 2019 року, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 11.1. Договору).

Як стверджує позивач, на виконання зобов`язань за Договором ним було поставив у власність Покупця товар на загальну суму 483 999,92 грн., що підтверджується видатковою накладною № 200728008 від 28.07.2020 року яка підписана уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками.

Строк оплати товару у відповідності до п. 3.3. Договору є передоплата, тобто кінцевим строком оплати є дата поставки товару - 28.07.2020 року

Однак, відповідач в порушення п. 3.3 Договору своєчасно та в повному обсязі свої зобов`язання з оплати отриманого Товару не виконав, розрахувався частково: 01.11.2021 року на суму 38 600,00 грн., 02.11.2021 року на суму 24 000,00 грн., 03.11.2021 року на суму 31 000,00 грн., 11.11.2021 року на суму 20 000,00 грн., відтак за відповідачем рахується заборгованість за отриманий товар за накладною № 200728008 від 28.07.2020 року в сумі 370 399,92 грн.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 370 399,92 грн. боргу.

Вході розгляду спору відповідач відзив на позов не надав, позовні вимоги не заперечив та не спростував.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено прострочену заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 370 399,92 грн., що відповідачем не заперечено та не спростовано.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання з оплати Товару, позивач просить стягнути порядку ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача 19 604,06 грн. 3% річних за загальний період прострочення з 29.07.2020 року по 10.12.2021 року та 59 699,14 грн. інфляційних за серпень 2020 року - жовтень 2021 року.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних, судом встановлено, що вказані нарахування проведено по кожному періоду на фактичні суми заборгованості.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені і не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі в заявлених розмірах, а саме в сумі 449 703,12 грн., з яких 370 399,92 грн. основного боргу, 19 604,06 грн. 3% річних та 59 699,14 грн. інфляційних.

Відтак, відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача судом покладається відшкодування витрат по сплаті судового збору в повному обсязі в сумі 6 745,55 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНСТРУМЕНТАЛЬНИЙ ЗАВОД (09100, Київська обл., м. Біла Церква, бул. 1-го Травня, буд. 13, ідентифікаційний код 32394011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТІМ СТАЛЬ (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводьська, буд. 3, ідентифікаційний код 40246112) 370 399 (триста сімдесят тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн. 92 коп. основного боргу, 19 604 (дев`ятнадцять тисяч шістсот чотири) грн. 06 коп. 3% річних та 59 699 (п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 14 коп. інфляційних.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 01.08.2022 р.

Суддя Т.П. Карпечкін