УХВАЛА

м. Київ

03.08.2022Справа № 910/2915/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у судовому засіданні

заяву Державної судової адміністрації України

про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні у справі 910/2915/20

за позовом Державного підприємства "Самбірське лісове господарство" (81400, Львіська обл., м. Самбір, вул. Є. Коновальця, 15; ідентифікаційний код 00992510)

до 1) Закарпатської митниці Державної фіскальної служби (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20; ідентифікаційний код 39515893)

2) Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6)

про стягнення 233820,10 грн

за участю представників сторін:

від заявника: не з`явились

від позивача: не з`явились

від відповідачів: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/2915/20 від 17.09.2020 (суддя Привалов А.І.) позовні вимоги повністю задоволені та стягнуто з Державного бюджету України на користь Державного підприємства "Самбірське лісове господарство" 233820,10 грн шкоди, заподіяної внаслідок неправомірної бездіяльності Закарпатської митниці ДФС; стягнуто з Закарпатської митниці ДФС на користь Державного підприємства "Самбірське лісове господарство" 30 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу; стягнуто з Закарпатської митниці ДФС в дохід державного бюджету України 3 507,30 грн судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2021 рішення Господарського суду міста Києва № 910/2915/20 від 17.09.2020 залишено без змін.

24.05.2021 року Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

18.07.2022 через загальний відділ діловодства суду надійшла заява Державної судової адміністрації України (стягувача) про заміну боржника у виконавчому провадженні згідно з наказом Господарського суду міста Києва № 910/2915/20 від 24.05.2021 з Закарпатської митниці ДФС на правонаступника Закарпатську митницю.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 за № 05-23/475/22 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи (у зв`язку з відпусткою судді Привалова А.І.), призначено проведення повторного автоматизованого розподілу матеріалів даної заяви.

Згідно з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2022 для розгляду заяви визначено суддю Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.07.2022 суд прийняв до розгляду заяву Державної судової адміністрації України про заміну сторони виконавчого провадження та призначив розгляд на 03.08.2022.

У судове засідання, призначене на 03.08.2022, представники сторін не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду заяви були повідомленні належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, неявка в судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Розглянувши заяву Державної судової адміністрації України про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні, суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що обов`язковість виконання рішення є однією із засад виконання виконавчого провадження.

Частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; обов`язковість судового рішення.

За змістом статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

У рішенні у справі "Янголенко проти України" від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина 5 статті 334 Господарського процесуального кодексу України.)

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва № 910/2915/20 від 17.09.2020 (суддя Привалов А.І.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2021, задоволено позовні вимоги Державного підприємства "Самбірське лісове господарство" та стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 233820,10 грн шкоди, заподіяної внаслідок неправомірної бездіяльності Закарпатської митниці ДФС; стягнуто з Закарпатської митниці ДФС на користь Державного підприємства "Самбірське лісове господарство" 30 000,00 грн витрати на професійну правничу допомогу; стягнуто з Закарпатської митниці ДФС в дохід державного бюджету України 3 507,30 грн судового збору.

24.05.2021 Господарським судом міста Києва на виконання вищевказаного рішення суду було видано відповідні накази, зокрема, про стягнення з Закарпатської митниці ДФС в дохід Державного бюджету України 3507,30 грн судового збору.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань встановлено, що юридична особа Закарпатська митниця ДФС () 02 вересня 2021 року припинена.

Згідно з усталеної практики Верховного Суду, для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Державної митної служби" від 02.10.2019 №858 (далі - Постанова № 858) як юридичні особи публічного права утворені територіальні органи Державної митної служби за переліком. При цьому, відповідно з додатками 1, 2 цієї постанови утворюється Закарпатська митниця Держмитслужби. Закарпатська митниця ДФС реорганізується шляхом приєднання до Закарпатської митниці Держмитслужби.

Враховуючи викладене, правонаступником прав та обов`язків Закарпатської митниці ДФС () була Закарпатська митниця Держмитслужби ().

Однак, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність Закарпатської митниці Держмитслужби припинено в результаті її реорганізації.

Законом України від 14 січня 2020 року №440-ІХ "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" надано можливість утворювати територіальні органи центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну податкову та митну політику, як відокремлені підрозділи з необхідним обсягом повноважень.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №895 від 30.09.2020 "Деякі питання територіальних органів Державної митної служби" реорганізовано територіальні органи Державної митної служби шляхом їх приєднання до Державної митної служби.

Пунктом 2 цієї постанови встановлено, що територіальні органи Державної митної служби, що реорганізуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною митною службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень і функцій територіальних органів, що реорганізуються. Таке рішення приймається Державною митною службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної митної служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структури, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.

Наказом Держмитслужби від 19.10.2020 № 460 "Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів" утворено Закарпатську митницю (, місцезнаходження: Україна, 88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вул. Собранецька, будинок 20), як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

Відповідно до наказу Держмитслужби України від 30.06.2021 №472, з 1 липня 2021 року митницями, як відокремленими структурними підрозділами Держмитслужби, виконуються функції і повноваження з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань митної справи, відповідно з 1 липня 2021 року територіальні органи Держмитслужби завершили свою діяльність в частині виконання вищевказаних функцій і повноважень.

Водночас, згідно з Положенням про Закарпатську митницю, затвердженого наказом Держмитслужби від 29.10.2020 №489, Закарпатська митниця здійснює державну митну справу в Закарпатській області, тобто, в зоні діяльності реорганізованої Закарпатської митниці Держмитслужби.

Також, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості про відокремлені підрозділи юридичної особи, а саме щодо Закарпатської митниці ().

У розумінні ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України у результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Статтею 106 Цивільного кодексу України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.

Таким чином, внаслідок переходу роботи Державної митної служби України у формат єдиної юридичної особи, встановлені законом функції регіональної митниці в Закарпатській області перейшли від Закарпатської митниці Держмитслужби, як окремої юридичної особи (код ЄДРПОУ - 43337207) до відокремленого підрозділу Державної митної служби України - Закарпатської митниці ().

Виходячи з викладеного, Закарпатська митниця є правонаступником усіх прав і обов`язків, зокрема, Закарпатської митниці ДФС, та як наслідок, до неї перейшли всі права та обов`язки Закарпатської митниці ДФС.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для здійснення заміни Закарпатської митниці ДФС правонаступником - Закарпатською митницею як боржника в наказі Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/2915/20.

Керуючись ст. 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державної судової адміністрації України про заміну сторони (боржника) у виконавчому провадженні у справі 910/2915/20 задовольнити.

2. Замінити боржника у виконавчому провадженні згідно з наказом Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у справі №910/2915/20 з Закарпатської митниці ДФС (ідентифікаційний код 39515893) на правонаступника Закарпатську митницю (ідентифікаційний код 43985560).

Ухвала набирає законної сили 03.08.2022 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.Г. Пукшин