ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/4/22

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.,

секретаря судового засідання: Стретович Н.К.

за участю представників сторін:

- від позивача: Попович Р.І., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1178146 від 29.11.2021; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №5673/10 (в режимі відеоконференції)

- від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюс Гурман" (Вінницька область, Хмільницький район, Урочище Гурман)

до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (м. Житомир)

про стягнення 1097352,74 грн

У засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

ТОВ "Плюс Гурман" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод", з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог шляхом їх зменшення від 30.05.2022, про стягнення 1097130,82 грн, з яких 900000,00 грн боргу, 80975,34 грн пені, 12205,48 грн 3% річних, 103950,00 грн інфляційних втрат, а також понесені судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовані не виконанням відповідачем зобов`язання в частині своєчасної оплати за поставлений товар на підставі договору поставки зернових культур № 20.05 від 20.05.2020.

Ухвалою від 06.01.2022 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання суду (а. с. 53).

Ухвалою від 01.03.2022 господарський суд продовжив підготовче провадження у справі; відклав підготовче засідання на 29.03.2022 о 11:30 (а. с. 74).

18.05.2022 до суду від позивача надійшло клопотання від 17.05.2022 про долучення доказів, зокрема, акту звіряння взаємних розрахунків за період з 21.05.2020 по 31.12,2021 з доказами його направлення відповідачу (а. с. 89 - 93).

30.05.2022 на електронну пошту суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог шляхом їх зменшення (а. с. 99 - 103), яку ухвалою від 30.05.2022 господарський суд призначив до розгляду в тому ж засіданні суду (а. с. 105).

Відповідними ухвалами від 23.06.2022 господарський суд постановив:

- прийняти до розгляду заяву ТОВ "Плюс Гурман" від 30.05.2022 про уточнення позовних вимог шляхом їх зменшення та постановив вважати заявленим до розгляду спір про стягнення з відповідача на користь позивача 1097352,74 грн, з яких 900000,00 грн боргу, 80975,34 грн пені, 12427,40 грн 3% річних, 103950,00 грн інфляційних втрат, а також понесених судових витрат (а. с. 119);

- повернути ТОВ "Плюс Гурман" з Державного бюджету України частину судового збору в розмірі 834,95 грн (а. с. 120);

- розгляд справи у підготовчому провадженні відкласти на 07.07.2022 о 14:30 (а. с. 121).

Ухвалою від 07.07.2022 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті (а. с. 127).

02.08.2022 до суду від позивача надійшла заява про врахування судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 37474,00 грн (а. с. 129 -132).

Ухвалою від 02.08.2022 господарський суд розгляд справи по суті відклав, призначив засідання суду для розгляду справи та заяви позивача про стягнення з відповідача 37474,00 грн витрат на професійну правничу допомогу на 11.08.2022 о 15:00 (а. с.138).

Представник позивача в засіданні суду в режимі відеоконференції у судових дебатах позовні вимоги підтримав, однак зазначив, що у заяві від 30.05.2022 про уточнення позовних вимог шляхом їх зменшення позивачем допущено описку щодо розміру 3% річних: замість "12205,48 грн" вказав "12427,40 грн"; просив суд врахувати дану описку та при вирішенні спору.

Відповідач повноважного представника в засідання суду не направив; правом на подання відзиву не скористався; направляв до суду клопотання про відкладення розгляду справи та продовження процесуальних термінів, які задовольнялись господарським судом: від 01.02.2022, вих. №05/44 (а. с. 65), від 06.05.2022, вих. №05-108 (а. с. 88) та від 19.05.2022, вих. №05-125 (а. с. 94).

За ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.1997 гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, в якій вона є стороною.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, проте не скористалась правами, передбаченими ст. 165 ГПК України та виходячи з того, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважного представника позивача в режимі відеоконференції, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

20.05.2020 між ДП «Житомирський лікеро-горілчаний завод» (покупець/ відповідач) та ТОВ "Плюс Гурман" (постачальник/позивач) укладено договір поставки зернових культур №20.05 (далі - договір) (а. с. 7-10) за п. 1.1 якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти зернові культури (продукція), а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти й оплати таку продукцію .

Відповідно до п. 1.2 договору, загальна кількість продукції, що є предметом поставки за цим договором, її дольове співвідношення за видами та кількістю визначається додатковими угодами та/або додатками та/або специфікаціями до цього Договору, які є його невід`ємними частинами.

Згідно з п. 2.1 договору ціна на продукцію, що поставляється за цим договором встановлюється у додаткових угодах та/або додатках та/або специфікаціях, що додаються до цього договору і є його невід`ємними частинами.

Асортимент (вид) продукції, що є предметом поставки за цим Договором, визначається у додаткових угодах та/або додатках та/або специфікаціях, що додаються до цього Договору і є його невід`ємними частинами (п. 3.1 договору).

Постачальник зобов`язується постачати покупцеві продукцію протягом строку дії договору узгодженими партіями, згідно відповідних додаткових угод та/або додатків та/або специфікацій до закінчення строку дії даного договору (п. 4.1 договору).

За умовами п. 4.3 договору місцем розвантаження продукції, визначеним покупцем по даному договору, є склад покупця за адресою: Житомирська область, м. Чуднів, вул. Соборна, 21.

Поставка продукції постачальником покупцю здійснюється на умовах DDP (ІНКОТЕРМС-2010) - склад покупця, визначений в п. 4.3 договору (п. 4.5 договору).

За п. 4.7 договору постачальник зобов`язаний надати покупцю для кожної партії продукції належним чином оформлені документи: товарно-транспортна накладна (на кожний транспортний засіб); видаткова накладна; посвідчення про якість.

Згідно з п. 5.1, 5.2 оплата продукції покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. Строк оплати - 5 (п`ять) календарних днів після дати отримання продукції на складі покупця, якщо сторонами додатково не погоджено інше.

За прострочення платежу покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення (п. 7.6 договору).

Пунктом 9.1 договору сторони погодили, що даний договір набуває чинності в день підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2020.

13.11.2020 сторони уклали додаткову угоду №11 до договору поставки зернових культур №20.05 від 20.05.2020, у якій виклали п. 9.1 в такій редакції: "даний договір набуває чинності в день підписання обома сторонами і діє до 31.12.2021". Крім того, сторонами визначено, що у період з грудня 2020 по січень 2021 постачальник поставить покупцеві кукурудзу в обсязі 1900 т (+/- 10%) за ціною 7200,00 грн за тону (з ПДВ), адреса поставки: Житомирська обл., м. Чуднів, вул. Соборна, 21 (а. с. 11).

На виконання договору постачальник поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 1101600,00 грн, що підтверджується видатковими накладними №213 від 14.10.2021 на суму 552789,00 грн та №214 від 15.10.2021 на суму 548811,00 грн (а. с. 12, 18); товарно-транспортними накладними №1, №2, №3 від 14.10.2021 та №1, №2, №3 від 15.10.2021(а. с. 15 -17, 21-23).

29.11.2021 ТОВ "Плюс Гурман" надіслав ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" претензію від 29.11.2021 з вимогою про сплату боргу за поставлену продукцію на суму 1050000,00 грн (а. с. 36, 38), яку відповідачем залишено без відповіді.

Відповідно до заяви позивача від 30.05.2022 про уточнення позовних вимог шляхом їх зменшення, відповідачем 13.12.2021 частково погашено заборгованість за поставлену продукцію на суму 201600,00 грн (а. с. 110).

Таким чином, згідно з ухвалою від 23.06.2022 господарський суд ухвалив вважати заявленим до розгляду спір про стягнення з відповідача на користь позивача 1097130,82 грн, з яких 900000,00 грн боргу, 80975,34 грн пені, 12205,48 грн 3% річних, 103950,00 грн інфляційних втрат, а також понесених судових витрат.

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1, 2 ст. 193 ГК України).

Беручи до уваги зміст правовідносин та характер зобов`язань, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За ч. 1 та ч. 2 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

У відповідності із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3. Щодо вимоги позивача про стягнення 900000,00 грн основного боргу.

На виконання договору постачальник поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 1101600,00 грн, що підтверджується видатковими накладними: №213 від 14.10.2021 на суму 552789,00 грн та №214 від 15.10.2021 на суму 548811,00 грн (а. с. 12, 18) та товарно-транспортними накладними №1, №2, №3 від 14.10.2021 та №1, №2, №3 від 15.10.2021(а. с. 15-17, 21-23).

Відповідно до заяви позивача від 30.05.2022 про уточнення позовних вимог шляхом їх зменшення, відповідачем 13.12.2021 частково погашено заборгованість зі сплати основного боргу на суму 201600,00 грн (а. с. 110).

Зауваження чи заперечення зі сторони відповідача щодо отриманого товару матеріали справи не містять.

За таких обставин, позивачем виконано взяті за договором зобов`язання.

Станом на дату розгляду справи, відповідач взяті на себе зобов`язання згідно з договором щодо своєчасної оплати за отриманий товар у повному обсязі не виконав.

Враховуючи факт не виконання належним чином обов`язку з оплати товару, отриманого на підставі договору поставки, у відповідача виник обов`язок щодо сплати позивачу боргу на загальну суму 900000,00 грн.

4. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 80975,34 грн пені.

У п. 7.6 договору встановлено, що за прострочення платежу покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За ч. 1 ст. 546 та ч. 3 ст. 549 ЦК України пеня є видом забезпечення виконання зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України і ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 № 543/96-ВР (зі змінами) платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені у правовому порталі України "Ліга Закон" - "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій", суд дійшов висновку, що сума пені в розмірі 80975,34 грн є обґрунтованою, тобто в межах позовних вимог.

5. Щодо обґрунтованості позову в частині стягнення 103950,00 грн інфляційних втрат та 12205,48 грн 3 % річних.

За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та сплати неустойки.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат за період з 14.12.2021 до 30.05.2022, внаслідок чого встановлено, що розмір інфляційних втрат є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Оскільки позивач не скористався правом на збільшення позовних вимог в частині донарахованих інфляційних втрат, до задоволення підлягають інфляційні втрати в сумі 103 950,00 грн, тобто в межах заявлених ним позовних вимог.

За своїми ознаками, 3% річних є платою за користування чужими коштами в період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних за допомогою правового порталу України "Ліга Закон" - "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій", судом встановлено, що розмір 3% річних є більшим, ніж заявлено позивачем до стягнення, тому задоволенню підлягає сума 12205,48 грн, тобто в межах позовних вимог.

6. Висновок Господарського суду Житомирської області за результатами розгляду позовної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем доведено суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами у справі.

Матеріали справи не містять заперечення відповідача проти позовних вимог; доказів сплати боргу за поставлений товар у сумі 900000,00 грн та мирного врегулювання спору.

За викладених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню на суму 1097130,82 грн, з яких 900000,00 грн боргу, 80975,34 грн пені, 12205,48 грн 3% річних, 103950,00 грн інфляційних втрат.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.1. Стосовно судового збору.

За п. 1 ч. 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим судом взято до уваги, що згідно з п. 9 ст.129 ГПК України якщо, серед іншого, спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У матеріалах справи є оригінал платіжного доручення №990 від 28.12.2021, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 17295,24 грн (а. с. 6).

Ухвалою від 23.06.2022 господарський суд повернув ТОВ "Плюс Гурман" з Державного бюджету України частину судового збору в розмірі 834,95 грн (а. с. 120).

Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 16460,29 грн (17295,24 - 834,95).

7.2. Стосовно витрат на професійну правничу допомогу.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 123 ГПК України).

За ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвокати, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правові висновки викладені у постанові КГС у складі Верховного Суду у від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18).

12.06.2019 між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Айлекс" укладено договір про надання правової допомоги №1/12/6/19 (а. с. 130, 131), відповідно до п. 4.1. якого клієнт зобов`язується перерахувати адвокатському об`єднанню гонорар -грошові кошти, які обумовлені сторонами, що в подальшому обумовлюються в додаткових угодах та /або актах виконаних робіт.

За актом виконаних робіт №1 від 02.08.2022 до договору про надання правової допомоги №1/12/6/19 (а. с. 132) вартість виконаних робіт складає: 100 дол. США за 1 год. роботи (курс 1 дол. США за курсом НБУ станом на 02.08.2022 складає 36,56 грн).

Як вбачається із акту виконаних робіт №1 від 02.08.2022 адвокатським об`єднанням, в особі керуючого партнера Поповича Р. І., витрачено 10 год 25 хв та надано послуги на загальну суму 1025 доларів США (37474,00 грн).

Однак, в описі виконаних робіт адвокатом, серед іншого, зазначено, що на складення претензії відповідачу та підготовки клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №906/4/22 витрачено по 1 годині.

У матеріалах справи міститься свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №5673/10 від 28.04.2016 Поповича Р. І. та ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1178146 від 29.11.2021 (а. с. 46, 47).

Враховуючи ч. 4 ст. 129 ГПК України та той факт, що складення претензії відносить до заходів, які могли вчинятись стороною з метою досудового врегулювання спору, та не є пов`язаними із судовим розглядом цієї справи, а складення клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції є особистим наміром адвоката та його подання не залежало від поведінки іншої сторони спору, суд прийшов до висновку про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 34183,60 грн (9 год 35 хв *100*36,56 грн).

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (10008, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, 38, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюс Гурман" (23013, Вінницька область, Хмільницький район, сільрада Івановецька, (за межами населеного пункту) Урочище Гурман, будинок 1, кімната 7, ):

- 900000,00 грн боргу;

- 80975,34 грн пені;

- 12205,48 грн 3% річних;

- 103950,00 інфляційних втрат

- 16460,29 судового збору;

- 34183,60 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.08.22

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - на електронну адресу представника: ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу на електронну адресу: та