ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

Від "11" серпня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/1155/20 (906/589/22)

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю"Агроуспіх-1"

До: ОСОБА_1

про стягнення 158 000,00 грн

в межах справи про банкрутство №906/1155/20

Суддя Гнисюк С.Д.

У провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроуспіх-1" (Житомирська область, Олевський район, с. Кишин).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17.11.2020, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроуспіх-1" (Житомирська область, Олевський район, с. Кишин, вул.Житомирська (колишня Леніна), буд.55, ідентифікаційний код 39320297); введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів.

Постановою Господарського суду Житомирської області від 01.06.2021, зокрема, визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроуспіх-1"; призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроуспіх-1" арбітражного керуючого Микитюка Анатолія Івановича.

09.08.2022 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю"Агроуспіх-1" Микитюка А.І. надійшла заява від 29.07.2022 до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 158 000,00грн.

09.08.2022 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю"Агроуспіх-1" Микитюка А.І. надійшла заява від 29.07.2022 про відстрочення сплати судового збору по заяві ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю"Агроуспіх-1" Микитюка А.І. від 29.07.2022 до прийняття рішення по справі.

Дослідивши подані заяви та додані до них документи, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 2 481,00 грн.

1,5% від заявленої суми 158 000,00 грн. становить - 2 370,00 грн.

Отже, розмір судового збору, що підлягає сплаті заявником до Державного бюджету України при зверненні до господарського суду із позовною заявою майнового характеру ліквідатором становить 2481,00грн. так як 1,5% ціни позову складає менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У заяві заявником зазначено, що боржник наразі перебуває на стадії ліквідації. Кошти для сплати судового збору відсутні. Комітетом кредиторів 08.07.2022 відмовлено в створенні у ліквідаційній процедурі фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого по справі №906/1155/20. Просить суд відстрочити сплату судового збору до прийняття судом рішення по справі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною другою цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Норми статті 8 названого закону не містять посилання на інші підстави, за наявності яких суд може задовольнити клопотання про звільнення від сплати судового збору або його відстрочення до ухвалення судового рішення у справі .

Суд звертає увагу на те що, редакція зазначеної статті передбачає право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати лише за наявності викладених вище умов.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Таким чином, відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Суд зазначає, що заявником не додано будь-яких документів, які могли б свідчити про наявність підстав звільнення від сплати судового збору або його відстрочення до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 1 Кодексу про банкрутство, ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Отже, судом встановлено, що, зокрема, стороною - позивачем у даній справі, що звернулась до суду із позовною заявою є не фізична особа, а юридична, яку представляє арбітражний керуючий - ліквідатор.

Розглядаючи клопотання заявника, суд не вбачає існування вищевказаних підстав та умов, передбачених ст. ст. 5, 8 Закону України "Про судовий збір", для звільнення останнього від сплати судового збору або відстрочення сплати до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати до ухвалення судового рішення у справі задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте доказів щодо існування хоча б однієї із вказаних умов, заявником не додано.

При цьому статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що свідчить про те, що позивачі під час подання позову є рівними та на них покладається обов`язок щодо сплати судового збору за розгляд у суді позовних заяв.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про судовий збір" сплата судового збору за подання заяви покладається на позивача і докази сплати судового збору він повинен надати разом з позовною заявою, що позивачем не зроблено.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевказане, заявнику необхідно надати суду докази сплати судового збору.

З огляду на вищезазначене, суд вбачає підстави для залишення заяви без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 4, 5, 8 Закону України "Про судовий збір", Господарський суд Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю"Агроуспіх-1" Микитюка А.І. від 29.07.2022 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

2. Заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю"Агроуспіх-1" Микитюка А.І. від 29.07.2022 до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 158 000,00грн. - залишити без руху.

3. Ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю"Агроуспіх-1" Микитюку А.І. надати суду докази сплати судового збору у розмірі - 2481,00грн. (оригінал квитанції).

4. Встановити заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

5. Роз`яснити заявнику, що за змістом ч.4 ст.174 чинного ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Гнисюк С.Д.