РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.07.2022Справа № 910/378/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно Інвестиційна Група» (вул. Ялтинська, буд. 5-Б, м. Київ, 02099; ідентифікаційний код 37332080)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнум» (вул. Качалова, буд. 5-Д, м. Київ, 03680; ідентифікаційний код 32047909)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ІФ-10 Лайнер» (вул. Качалова, буд. 5-Д, м. Київ, 03680; ідентифікаційний код 25634036)

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіріус Інветс» (03134, м. Київ, вул. Корольова, буд. 12-Г, офіс 32; ідентифікаційний код 39273787)

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Печерськінвестбуд-1» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 14-В; ідентифікаційний код 33547469)

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське товариство «Мельники» (19043, Черкаська обл., Канівський р-н, с. Мельники, вул. Колгоспна, буд. 1, корп. А; ідентифікаційний код 35181195)

про стягнення 2 900 000 грн,

Представник сторін:

від позивача: Лесечко О.М.

від відповідача-1: Цибрій Т.В., Куценко Т.В.

від відповідача-2: Долінський О.В.

від третьої особи-1: Ананченко Ю.Г.

від третьої особи-2: не з`явився

від третьої особи-3: Ткаченко І.А.

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрно Інвестиційна Група» (далі за текстом - ТОВ «Аграрно Інвестиційна Група», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнум» (далі за текстом - ТОВ «Магнум», Відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ІФ-10 Лайнер» (далі за текстом - ТОВ «ІФ-10 Лайнер», Відповідач-2) про солідарне стягнення з відповідачів шкоди в розмірі 2 900 000 грн у вигляді вартості знищеного майна - 2 750 000 грн та коштів за його зберігання - 150 000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що будівельною технікою, яка належить Відповідачам знищено майно (товарно-матеріальні цінності) третьої особи-2, що знаходилися на відповідальному зберіганні у Позивача на підставі укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Печерськінветбуд-1» (далі за текстом - ТОВ «Печерськінветбуд-1») договору зберігання від 18.11.2021 № 5/18.

Відтак, Позивач вказує, що збитки у вигляді вартості знищеного майна в розмірі

2 750 000, 00 грн, а також сума грошових коштів за його зберігання підлягає стягненню з Відповідачів солідарно на підставі частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України).

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог посилається на презумпцію вини заподіювача шкоди та фактичні обставини справи, які на його думку підтверджують, що шкоду заподіяно саме Відповідачами.

Із поданої відповіді на відзив вбачається, що Позивач враховуючи заперечення Відповідачів, зазначає, що ТОВ «Печерськінветбуд-1» подав до нього претензію про відшкодування вартості втраченого майна та штрафних санкцій, яку Позивачем відшкодовано часткового 04.01.2022 та 20.01.2022, а саме в розмірі 850 000, 00 грн та 300 000, 00 грн., на підтвердження чого Позивачем надано копії платіжних доручень.

2. Стислий виклад позиції відповідача

Із поданого Відповідачами спільного відзиву на позовну заяву вбачається, що станом на дату спричинення заявленої шкоди будівельна техніка перебувала в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус Інвест» (далі за текстом - ТОВ «Сіріус Інвест»), а з матеріалів справи вбачається, що Відповідачі є неналежними оскільки у діях останніх немає складу правопорушення, а тому немає підстав для відшкодування шкоди та задоволення позову.

Відповідачі у своєму відзиві також зазначають про існування сумнів щодо фактичної наявності зазначених Позивачем будівельних матеріалів, які знаходилися в нього на зберіганні.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.01.2022 позовну заяву ТОВ «Аграрно Інвестиційна Група» залишено без руху.

20.01.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано докази направлення на адреси Відповідачів-1 та 2 заяви про забезпечення позову та зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 14.02.2022.

11.02.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшов спільний відзив на позовну заяву, в якому Відповідачі просять суд відмовити у задоволенні позову.

11.02.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла заява ТОВ «Аграрно Інвестиційна Група» про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу-1: самохідний гусеничний екскаватор моделі JCB JS290LC, 2011 р.в., серійний номер якого 1421437 з ковшем, гідравлічним навантажувачем, трубкою; щокова дробарка марки «Metso», модель «Nordberg LT 95», 2004 р.в., серійний номер 72644 та відповідачу-2: навантажувач «Volvo L120C», самохідний, колісний, фронтальний з дизельним двигуном, шасі НОМЕР_1 , до набрання рішенням законної сили.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.02.2022 задоволено заяву ТОВ «Аграрно Інвестиційна Група» про забезпечення позову у справі № 910/378/22 та вжито заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту до вирішення спору у справі на:

- гусеничний екскаватор JCB JS290LC рік випуску 2011, серійний номер 1421437, розмитнений згідно ВМД № 2016/004244;

- щокову дробарку марки «Metso», модель «Nordberg LT 95» рік випуску 2004, серійний номер 72644, розмитнену згідно ВМД № UA204020/2020/004733;

- фронтальний навантажувач «Volvo L120C», рік випуску 1997, номер шасі НОМЕР_1 , розмитнений згідно ВМД № 100250001/2016/114780.

14.02.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшло клопотання Позивача з додатковими доказами по справі, в якому позивач просить суд визнати поважними причини пропуску подання висновку експерта за результатами судової економічної експертизи та долучити поданий доказ до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 14.02.2022 судом оголошено перерву до 28.02.2022.

18.02.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

21.02.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла спільна заява Відповідачів з додатковими пояснення по справі.

Підготовче засідання 28.02.2022 не відбулося у зв`язку із веденням воєнного стану на території України з 24.02.2022 указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.04.2022 підготовче засідання призначено на 16.05.2022.

05.05.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про збільшення розміру позовних вимог до суми 3 020 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.05.2022 заяву Позивача про збільшення позовних вимог залишено без руху, Позивачу встановлено п`ятиденний строк для усунення недоліків такої заяви шляхом доплати судового збору в розмірі 1 800, 00 грн.

11.05.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшло клопотання Позивача з доказами доплати судового збору на виконання вимог ухвали суду від 10.05.2022.

11.05.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідачі просять суд продовжити строк на його подання, відмовити у задоволенні позовних вимог, скасувати ухвалу суду від 24.02.2022, зупинити провадження у справі та витребувати у Позивача додаткові докази.

11.05.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача про залучення до участі у розгляді справи третіх осіб.

16.05.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшов відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог.

У підготовчому засіданні 16.05.2022 суд, розглянувши клопотання позивача про поновлення процесуального строку на подання додаткових доказів та долучення до матеріалів справи висновку експерта № 97/149/22-23 від 08.02.2022, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку поновити позивачу строк на подання додаткових доказів по справі та долучити висновок експерта № 97/149/22-23 від 08.02.2022 до матеріалів справи, якому судом буде надано оцінку при вирішенні спору по суті. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 16.05.2022.

У підготовчому засіданні 16.05.2022 суд, розглянувши клопотання Відповідачів про зупинення провадження у справі та заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 16.05.2022.

Також у підготовчому засіданні 16.05.2022 судом залишено без розгляду повторно поданий Відповідачами відзив на позовну заяву з додатками на підставі частини 2 статті 118 ГПК України, а також звернено увагу Відповідачів, що чинним законодавством не передбачено подання двох однакових заяв по суті та/або подача повторного відзиву. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 16.05.2022.

У підготовчому засіданні 16.05.2022 суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши подану Позивачем заяву про збільшення розміру позовних вимог, дійшов висновку, що така заява не відповідає вимогам статті 46 ГПК України та одночасно змінює предмет та підстави позову, а відтак не приймається судом до розгляду. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 16.05.2022.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.05.2022 спільне клопотання Відповідачів про залучення третіх осіб задоволено частково та залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідачів - ТОВ «Сіріус Інветс». Підготовче засідання відкладено на 30.05.2022.

17.05.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшло клопотання Позивача з доказами направлення позову з додатками на адресу третьої особи.

20.05.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла спільна заява від Відповідачів про відвід судді Пукаса А.Ю. від розгляду справи

№ 910/378/22.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.05.2022 спільну заяву ТОВ «Магнум» та ТОВ «ІФ-10 Лайнер» про відвід судді Пукаса А.Ю. від розгляду справи № 910/378/22 вирішено передати для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 ГПК України.

24.05.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла заява Відповідачів про незаконні дії судді Пукаса А.Ю.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.05.2022 (суддя Шкурдова Л.М.) відмовлено у задоволенні спільної заяви ТОВ «Магнум» та ТОВ «ІФ-10 Лайнер» про відвід судді Пукаса А.Ю. від розгляду справи № 910/378/22.

26.05.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла заява Відповідачів про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів.

26.05.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення третьої особи-1, в яких остання просить суд залучити до участі у розгляді справи третіх осіб, викликати і допитати свідка, витребувати у позивача додаткові докази та відмовити у задоволенні позову.

30.05.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла заява Відповідачів та третьої особи - 1 про рейдерські дії позивача по справі.

30.05.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла заява третьої особи-1 про проведення підготовчого засідання за участю представника Білик Д.В. з огляду на проходження директором ТОВ «Сіріус Інветс» військової служби в Збройних Силах України та неможливості бути присутнім у даному засіданні.

У підготовчому засіданні 30.05.2022, заслухавши пояснення представників сторін та розглянувши клопотання Відповідачів про долучення доказів, суд дійшов висновку відмовити у його задоволенні та прийнятті поданих доказів, з огляду на порушення порядку їх подачі згідно з частино 2 статті 80 ГПК України у зв`язку з чим такі докази на підставі частини 2 статті 118 ГПК України залишено судом без розгляду. Дана інформація занесена до протоколу судового засіданні від 30.05.2022.

Також у підготовчому засіданні 30.05.2022, розглянувши клопотання третьої особи про виклик свідка - директора ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Мельники» та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості та відсутності підстав передбачених статтею 89 ГПК України. Дана інформація занесена до протоколу судового засіданні від 30.05.2022.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.05.2022 частково задоволено клопотання ТОВ «Сіріус Інветс» про залучення третіх осіб та залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ТОВ «Печерськінвестбуд-1».

Також даною ухвалою задоволено клопотання ТОВ «Сіріус Інветс» про витребування доказів та витребувано у ТОВ «Печерськінвестбуд-1» оригінал платіжного доручення № 8 від 08.12.2021 на суму 2 750 000, 00 грн та банківську виписку про зарахування ТОВ «Аграрно Інвестиційна Група» даних коштів. Підготовче засідання відкладено на 13.06.2022.

02.06.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшло клопотання Позивача про долучення до матеріалів справи документів, поданих на виконання вимог ухвали суду від 30.05.2022.

03.06.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла відповідь Позивача на пояснення третьої особи-1.

07.06.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшли докази виконання Відповідачами вимог ухвали суду від 30.05.2022.

07.06.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшли пояснення третьої особи -1 щодо позову та відповіді на відзив, в яких третя особа-1 також просить суд залучити до участі у розгляді справи ТОВ «СП «Мельники».

10.06.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення третьої особи-2 щодо позову, в яких остання зазначає про правомірність заявлених позовних вимог.

13.06.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла заява представника Відповідачів та директора Відповідача-1 про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.06.2022 задоволено клопотання ТОВ «Сіріус Інветс» про залучення третіх осіб та залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ТОВ «Сільськогосподарське товариство «Мельники». Підготовче засідання відкладено на 04.07.2022.

14.06.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва від третьої особи-1 надійшли докази направлення письмових пояснень третій особі-3.

14.06.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва від Відповідачів надійшли докази направлення відзиву на позовну заяву третій особі-3.

17.06.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення Відповідачів, в яких відповідачі просять суд критично оцінити зміст відповіді представника Позивача від 02.06.2022 та лист третьої особи-2 від 10.06.2022 № 7, а також зобов`язати третю особу - 2 виконати вимоги ухвали суду від 30.05.2022 щодо витребування оригіналу платіжного доручення № 8 від 08.12.2021.

20.06.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення третьої особи-3 щодо позову, відзиву та пояснень, з яких вбачається, що позовні вимоги, на думку третьої особи-3, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

23.06.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення третьої особи-1, в яких остання також просить суд критично оцінити лист третьої особи-2 № 7 від 10.06.2022 та зобов`язати третю особу-2 виконати вимоги ухвали суду від 30.05.2022 та надати оригінал платіжного доручення № 8 від 08.12.2021.

29.06.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшло спільне клопотання Відповідачів про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 14.02.2022.

01.07.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла письмова відповідь Відповідачів на пояснення третьої особи та письмова відповідь третьої особи-1 на пояснення третіх осіб.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.07.2022 у задоволенні спільного клопотання ТОВ «Магнум» та ТОВ «ІФ-10 Лайнер» про скасування заходів забезпечення позову у справі № 910/378/22 відмовлено.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.07.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 18.07.2022.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.07.2022 у судовому засіданні оголошено перерву до 25.07.2022.

22.07.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшло клопотання третьої особи-2 про розгляд справи без її участі.

22.07.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва від Відповідача-1 надійшло клопотання про виключення ТОВ «Магнум» зі складу Відповідачів та закриття провадження у справі.

22.07.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача-2 про виключення ТОВ «ІФ-10 Лайнер» зі складу Відповідачів та закриття провадження у справі.

22.07.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва від Відповідача-1 та 2 надійшли заяви про відвід судді Пукаса А.Ю. від розгляду справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.07.2022 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «ІФ-10 Лайнер» про відвід судді Пукаса А.Ю. від розгляду справи № 910/378/22.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.07.2022 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Магнум» про відвід судді Пукаса А.Ю. від розгляду справи № 910/378/22.

25.07.2022 через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва надійшла заява Відповідача-1 про скасування повноважень адвоката Позивача та визнання долучених ним доказів недійсними та клопотання про визнання висновку експерта недопустими доказом і виключення останнього зі складу доказів.

У судовому засіданні 25.07.2022, розглянувши клопотання Відповідача-1 про скасування повноважень адвоката Позивача та визнання долучених ним доказів недійсними, клопотання про визнання висновку експерта недопустими доказом і виключення останнього зі складу доказів, суд заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку відмовити у їх задоволенні з підстав необґрунтованості. Дана інформація занесена до протоколу судового засіданні від 25.07.2022.

У судовому засіданні 25.07.2022 представник Позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представники Відповідачів та третьої особи-1 заперечували щодо задоволення позову.

Представник третьої особи-2 у дане засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи.

Представник третьої особи-3 підтримав заявлені Позивачем позовні вимоги.

Таким чином, заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у судовому засіданні 25.07.2022 відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи 25.07.2022 у судовому засіданні через загальний відділ діловодства до господарського суду міста Києва засобами поштового зв`язку повторно надійшла аналогічна заява Відповідача-2 про відвід судді, яку раніше (22.07.2022) вже було зареєстровано судом та відповідно розглянуто ухвалою суду від 25.07.2022, а тому таку заяву залишено судом без розгляду на підставі частини 5 статті 38 ГПК України.

Також суд зазначає, що всі подані учасниками судового процесу додаткові пояснення/відповіді на пояснення/заперечення на пояснення не є заявами по суті спору згідно з положеннями частини 2 статті 161 ГПК України, а тому мають виключно інформативний характер для суду при вирішенні спору.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

18.11.2021 між ТОВ «Аграрно інвестиційна група» (продавець) та ТОВ «Печерськінвестбуд-1» (покупець) укладено договір № 4/18 купівлі-продажу (далі за текстом - Договір купівлі-продажу), на підставі якого Позивачем передано третій особі-2 товар, а саме: «Плити перекриття асфальтні б/в 3 122 м2 та цеглу 124 000 шт» вартістю 2 750 000, 00 грн., суму якої сплачено третьої особою-2 на користь Позивача згідно платіжного доручення № 8 від 08.12.2021.

Судом встановлено, що платіжне доручення № 8 від 08.12.2021 на суму 2 750 000, 00 грн, оригінал якого містить в матеріалах справи має наступне призначення платежу: «Оплата за будівельні матеріали зг. договору № 4/18 від 18.11.2021».

Факт перерахування Позивачу зазначених коштів також вбачається із наявної в матеріалах справи банківської виписки АТ «Скай Банк» від 31.05.2022. (а.с.23, том 3).

Факт передачі товару Позивачем третій особі-2 за вказаним вище договором підтверджується актом приймання-передачі товару до Договору купівлі-продажу від 18.11.2021, який містить підписи директорів товариств, чиї підписи скріплені печатками.

Третя особа-2 не заперечує факт передачі їй у власність товару, а саме: «Плити перекриття асфальтні б/в 3 122 м2 та цеглу 124 000 шт» вартістю 2 750 000, 00 грн. та здійснення відповідної оплати.

З огляду на зазначене, суд приймає вказані вище докази виконання сторонами умов Договору купівлі-продажу як належні, у зв`язку з чим суд вказує, що з 18.11.2021 товар, а саме: «Плити перекриття асфальтні б/в 3 122 м2 та цегла 124 000 шт» вартістю 2 750 000, 00 грн. перейшли у власність третьої особи - 2, оскільки інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару.

В подальшому, 18.11.2021 між ТОВ «Аграрно інвестиційна група» (зберігач) та ТОВ «Печерськінвестбуд-1» (поклажодавець) укладено договір зберігання № 5/18 (далі за текстом - Договір зберігання), відповідно до умов якого Позивач зобов`язався зберігати та повернути у схоронності майно - будівельні матеріали б/в згідно акту передачі на зберігання, яке передано поклажодавцем. Адреса зберігання майна: Черкаська обл., Черкаський район, с. Мельники, вул. Колгоспна, 2-А.

Згідно з пунктом 4.1.1. Договору зберігання загальна вартість за період зберігання дорівнює 150 000, 00 грн з урахуванням суми ПДВ, з розрахунку 25 000, 00 грн з ПДВ за один місяць зберігання.

Згідно акту приймання-передачі майна до договору зберігання № 5/18 від 18.11.2021 товар, а саме: «Плити перекриття асфальтні б/в 3 122 м2 та цеглу 124 000 шт» передано поклажодавцем на зберігання Позивачу.

Відтак, суд встановлено, що з 18.11.2021 майно третьої особи-2 вартістю 2 750 000, 00 грн перебувало на зберіганні у Позивача.

Як вбачається з доводів Позивача 15.12.2021, будівельною технікою, яка належиться Відповідачу-1, а саме: гусеничний екскаватор JCB JS290LC рік випуску 2011, серійний номер НОМЕР_2 та щокова дробарка марки «Metso», модель «Nordberg LT 95» рік випуску 2004, серійний номер 72644 та фронтальним навантажувачем «Volvo L120C», рік випуску 1997, номер шасі НОМЕР_1 , який належить Відповідачу-2 знищено майно третьої особи-2 (шляхом його переробки на будівельне сміття), яке перебувало на зберіганні у Позивача (на підставі Договору зберігання) та знаходилося на земельній ділянці за адресою:

Колгоспна, 2 а, с. Мельники, Канівського району, Черкаської області.

Із наданого Позивачем Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вбачається, що Позивачу на праві власності належить об`єкт нерухомості, реєстраційний номер 220, загальною площею 7 344 кв.м., за адресою: Черкаська обл., Черкаський район, с. Мельники, вул. Колгоспна, 2-А.

Згідно доводів Позивача спірні асфальтні плити та цегла, які є предметом Договору купівлі-продажу та Договору зберігання отримані Позивачем в результаті демонтажу вказаного вище об`єкту нерухомості.

Також Позивач листами вих. № 16 від 23.12.2021 та № 17 від 23.12.2021 звертався на адресу Відповідачів з метою підтвердити чи спростувати належність їм вказаної вище будівельної техніки.

Відповіді Відповідачів на вказані листи в матеріалах справи відсутні.

Суд вказує, що факт належності вказаної вище будівельної техніки ТОВ «Магнум» та ТОВ «ІФ-10 Лайнер», Відповідачам не заперечується та не спростовується належними та допустими доказами, а відтак є встановленою обставиною.

Також Позивачем у позовній заяві звертається увага суду на те, що всупереч вимогам чинного законодавства спірна будівельна техніка не зареєстрована, а відтак експлуатація такої техніки заборонена.

Згідно листа Держпродспоживслужби № 17.3-10/14354 від 24.12.2021 у відповідності до інформації з уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи, гусеничний екскаватор JCB JS290LC рік випуску 2011, заводський номер НОМЕР_3 , щокова дробарка марки «Metso», модель «Nordberg LT 95» рік випуску 2004, серійний номер 72644 та навантажувач «Volvo L120C», рік випуску 1997, заводський номер НОМЕР_1 не зареєстровано та на обліку раніше не перебували.

Враховуючи описані вище обставини, Позивачем до матеріалів справи надано претензію третьої особи-2 № 8 від 21.12.2021 з вимогою до Позивача здійснити відшкодування вартості майна, сплатити штраф та повернути кошти, сплачені за зберігання майна.

У якості доказів сплати коштів за претензією № 8 від 21.12.2021 до матеріалів справи Позивачем надано платіжне доручення № 7 від 04.01.2022 на суму 850 000,0 00 грн та № 10 від 20.01.2022 на суму 300 000, 00 грн.

Проаналізувавши поданий Відповідачами спільний відзив, суд вказує, що останній містить виклад обставин, які не стосуються предмету спору, а саме походження плит, їх призначення та класифікація останніх, водночас приналежність Відповідачам будівельної техніки у відзиві останніми не заперечується.

Крім того, суд вказує, що сторонами до матеріалів справи надано договір найму (оренди) № 13-07/21 від 13.07.2021, укладений між Відповідачем-1 та третьою особою-1, відповідно до умов якого ТОВ «Магнум» передало у платне користування ТОВ «Сіріус Інвест» екскаватор JCB 290 та щокову дробарку Metso Nordberg LT 95 для здійснення господарської діяльності, пов`язаної із переробкою бетону та іншого матеріалу на щебінь на територіях Замовників по всіх регіонах України та договір найму (оренди) № 14-07/21 від 14.07.2021, укладений між Відповідачем-2 та третьою особою-1, відповідно до умов якого ТОВ «ІФ-10 Лайнер» передало у платне користування третій особі-1 фронтальний навантажувач Volvo L 120 C для здійснення господарської діяльності пов`язаної із переробкою бетону та іншого матеріалу на щебінь на територіях Замовників по всіх регіонах України.

Факт передачі Відповідачами та прийняття третьою особо-1 вказаної вище будівельної техніки сторонами не заперечується, а навпаки до матеріалів справи надано докази в підтвердження подальшого використання вказаної техніки третьою особою-1 на підставі договору виконання робіт № 22-10 від 22.10.2021, укладеного з ТОВ «СП «Мельники», на що також посилається ТОВ «Сіріус Інвест» у своїх поясненнях (а.с. 196, т. 2).

З метою виконання договору № 22-10 від 22.10.2021 та листа директора ТОВ «СП «Мельники» від 08.12.2021 третьою особою-1 виконані роботи з переробки матеріалу, в тому числі матеріалів третьої особи-2, що перебували у Позивача на відповідальному зберіганні за адресою: Черкаська обл., Черкаський район, с. Мельники, вул. Колгоспна, 2-А.

Факт направлення листа ТОВ «СП «Мельники» від 08.12.2021 щодо зміни місця розташування техніки для переробки будівельного сміття директором ТОВ «СП «Мельники» заперечується з огляду відсутність останнього станом на 08.12.2021 на роботі за сімейними обставинами, однак докази на підтвердження вказаних обставин в матеріалах справи відсутні.

Із наданих третьою особою-1 актів виконаних робіт в частині виконання умов договору № 22-10 від 22.10.2021 судом не вбачається за можливе встановити місце виконання робіт, матеріали переробки та об`єми такої переробки.

Водночас, суд вказує, що виходячи із доводів сторін, які викладені у відповідних заявах по суті спору, факт передроблення майна третьої особи-2, яке перебувало на зберіганні у Позивача за адресою: Черкаська обл., Черкаський район, с. Мельники, вул. Колгоспна, 2-А в процесі виконання третьою особою-1 умов договору № 22-10 від 22.10.2021 сторонами не заперечується, а тому є встановленою обставиною.

Що стосується доводів Позивача та третьої особи-3 щодо відсутності реєстрації будівельної техніки та її неналежної експлуатації Відповідачами, а також відсутність посилань в договорах найму (оренди) пункту щодо передачі права керування такою технікою, не входять до предмету доказування у даній справі про стягнення Позивачем заявлених збитків, оскільки фактично стосуються порядку укладення договорів найму (оренди), а тому не беруться судом до розгляду в межах даного спору.

При тому суд звертає увагу, що третя особа-3 в обґрунтування наведених нею доводів у своїх письмових пояснень посилається на пункти 7, 8 та 27 «Порядку реєстрації тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів», затверджений постановою Кабінету постановою України від 08.07.2009 № 694, який вірно називається саме «Правила технічної експлуатації тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів», які затверджені наказом Міністерства аграрної політики України від 06.04.2010 № 173 та які не містять вказаних пунктів.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Як встановлено судом вище, Позивачем 18.11.2021 прийнято на зберігання майно третьої особи-2 на підставі Договору зберігання та акту приймання-передачі майна від 18.11.2021.

Згідно зі статтею 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання (частина 1 статті 938 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 942 ЦК України зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Зберігач зобов`язаний виконувати свої обов`язки за договором зберігання особисто (частина 1 статті 943 ЦК України).

Відповідно до частини 1 та 2 статті 946 ЦК України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Якщо зберігання припинилося достроково через обставини, за які зберігач не відповідає, він має право на пропорційну частину плати.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем здійснено оплату за Договором зберігання за весь період - шість місяців з моменту підписання договору, а саме в розмірі 150 000, 00 грн згідно платіжного доручення № 29 від 13.12.2021.

Згідно з частиною 1 статті 950 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. (частина 1 статті 951 ЦК України).

Згідно частиною 2 статті 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані ним збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з частиною першою статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Як вбачається з матеріалів справи та доводів сторін, передроблення будівельною технікою асфальтних плит та цегли, фактично призвело до пошкодження майна третьої особи-2, якій воно належало на підставі укладеного Договору купівлі-продажу.

Позивач, обґрунтовуючи заявлені ним позовні вимоги, заявляє до стягнення суму вартості такого пошкодженого майна в розмірі 2 750 000, 00 грн та суму 150 000, 00 грн, сплачену Позивачу за зберіганням такого майна.

Водночас, як встановлено судом вище, позивачем на виконання пункту 6.2. Договору зберігання, частини 1 статті 950 ЦК України та листа власника пошкодженого майна (матеріалу) вих. № 8 від 21.12.2021 - третьої особи-2 (поклажодавця) здійснено часткове відшкодування вартості втраченого майна, а саме 850 000, 00 грн згідно платіжного доручення № 7 від 04.01.2022. та 300 000, 00 грн згідно платіжного доручення № 10 від 20.01.2022, що в загальному складає 1 150 000, 00 грн, в той час як заявлено Позивачем до стягнення збитки в розмірі 2 900 000, 00 грн.

При тому матеріали справи також не містять доказів повернення Позивачем 150 000, 00 грн, сплачених йому третьою особою-2 на виконання умов Договору зберігання, а відтак суд не вбачає підстав для включення даної суми до збитків, понесених Позивачем.

Із врахування викладеного, суд дійшов висновку, що станом на дату ухвалення даного рішення в матеріалах справи відсутні докази понесення Позивачем збитків в розмірі 2 900 000, 00 грн, які заявляються до стягнення даним позовом, що в свою чергу виключає можливість задоволення позову.

Додатково суд звертає увагу Позивача, що матеріали позовної заяви також не містять обґрунтувань стосовно заявлених збитків в розмірі 150 000, 00 грн, а саме: як упущеної вигоди та/або додатково понесені витрати).

Що стосується доводів Позивача стосовно обов`язку Відповідачів здійснити відшкодування вартості фактично втраченого майна на суму - 2 750 000, 00 грн та плати за зберігання такого майна - 150 000, 00 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 та 4 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Підвищена небезпека в розумінні цієї статті є об`єктивною категорією, не пов`язаною з психологічним поняттям страху, та означає більшу вірогідність настання негативних, шкідливих наслідків, ніж при проведенні будь-якої іншої діяльності. Причиною підвищеної небезпеки є такі властивості об`єктів, з якими проводиться діяльність, які обумовлюють неможливість повного контролю за такою діяльністю з боку людини на даному етапі розвитку науки та технологій. Тому, незважаючи на дотримання правил техніки безпеки, існує підвищена вірогідність завдання шкоди внаслідок проведення такої діяльності.

Статтею 1188 ЦК України закріплено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

З огляду на викладене вище, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, судом не вбачається за можливе встановити дійсність понесення Позивачем збитків в розмірі 2 900 000, 00 грн та необхідність їх стягнення з Відповідачів з огляду на те, що станом на 15.12.2021 гусеничний екскаватор JCB JS290LC рік випуску 2011, серійний номер НОМЕР_2 , щокова дробарка марки «Metso», модель «Nordberg LT 95» рік випуску 2004, серійний номер 72644 та фронтальним навантажувачем «Volvo L120C», рік випуску 1997, номер шасі НОМЕР_1 були передані Відповідачами у користування третій особі -1 на підставі договорів найму (оренди) № 14-07/21 від 14.07.2021 та № 13-07/21 від 13.07.2021, строк дії яких пунктом 7.1. визначено до 31.12.2021.

Суд звертає увагу, що питання дійсності чи недійсності, правомірності укладання сторонами договорів найму (оренди) № 13-07/21 від 13.07.2021 та № 14-07/21 від 14.07.2021 наразі судом не вирішується з огляду на межі позовних вимог та предмет доказування у даній справі.

Крім того, суд звертає увагу на пояснення третьої особи-1 та відсутність заперечень щодо перебування на об`єкті Позивача та здійснення переробки (передроблення) майна третьої особи (будівельних матеріалів), які знаходилися за адресою: Черкаська область, Канівський район, с. Мельники, вул. Колгоспна, 2А.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотним наслідком порушення боржником зобов`язання чи завдання шкоди. Такі збитки є прямими. Збитки, настання яких можливо було уникнути, які не мають прямого причинно-наслідкового зв`язку є опосередкованими та не підлягають відшкодуванню.

Доведення факту наявності таких збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача.

Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18.

З огляду на викладене, судом не вбачається за можливе встановити причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою Відповідачів та заявленими Позивачем збитками, що в свою чергу є підставою вважати даний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши посилання Позивача на судову практику в обґрунтування заявлених ним вимог, суд вказує, що справи № 753/7281/15-ц та № 904/2830/20 не є аналогічними по відношенню до даного спору та не стосуються його предмету.

При цьому, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п. 29).

Отже, з огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено факту понесення збитків у заявленому до стягнення розміру та виникнення у Відповідачів обов`язку здійснити їх відшкодування, у зв`язку з чим суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи відмову суду у задоволенні позову та положення частини 9 статті 145 ГПК України, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду міста Києва від 14.02.2022 підлягають скасуванню.

Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України, позивачу не відшкодовують.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, 145, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрно Інвестиційна Група» (вул. Ялтинська, буд. 5-Б, м. Київ, 02099; ідентифікаційний код 37332080) до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Магнум» (вул. Качалова, буд. 5-Д, м. Київ, 03680; ідентифікаційний код 32047909), 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «ІФ-10 Лайнер» (вул. Качалова, буд. 5-Д, м. Київ, 03680; ідентифікаційний код 25634036) про стягнення 2 900 000, 00 грн - відмовити.

2. Судові витрати позивачу не відшкодовуються.

3. Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду міста Києва від 14.02.2022 у справі № 910/378/22.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 03.08.2022

Суддя Антон ПУКАС