ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/36/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В., секретар судового засідання Масловський А. Ю., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу

за позовом: Керівника Івано-Франківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Єзупільської селищної ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Цегельний завод "Єзупіль"

про стягнення заборгованості за договором оренди землі в сумі 31032 грн 12 коп., розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки

за участю:

від прокуратури: Попова Олена Володимирівна,

від позивача: представник не з`явився,

від відповідача: Хоптій Мирослав Васильович

встановив: Керівник Івано-Франківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Єзупільської селищної ради звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цегельний завод "Єзупіль" про стягнення заборгованості за договором оренди землі в сумі 31032 грн 12 коп., розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Щодо підстав звернення прокурора до суду.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами 1, 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 дійшла висновку, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, підставою для звернення до суду є порушення, яке полягає у несплаті відповідачем орендних платежів за користування земельною ділянкою та відповідно ненадходженням до місцевого бюджету коштів та неналежне здійснення суб"єктом владних повноважень заходів щодо захисту інтересів держави.

За таких обставин, суд визнав обґрунтованими аргументи прокурора про наявність у нього підстав для звернення із позовом до суду з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів Єзупільської селищної ради.

18.01.2022 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 09.02.2022, яке суд в подальшому неодноразово відкладав у зв"язку поширенням коронавірусної інфекції, а також із військовою агресією російської федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні.

02.02.2022 відповідач подав заяву про залишення позову без розгляду, у зв"язку з відсутністю предмета спору, так як погасив заборгованість з орендної плати в повному обсязі (вх.№ 1664/22).

10.02.2022 прокуратура подала клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості в сумі 31032 грн 12 коп.; решта позовних вимог підтримала в повному обсязі (вх.№2353/22).

14.03.2022 та 18.05.2022 відповідач подав заяви вх.№ 3291/22 та вх.№5735/22, в яких просить суд відмовити в задоволенні позову.

23.05.2022 Єзупільська селищна рада подала заяву вх.№6033/22 в якій повідомила суд, що відповідач погасив заборгованість з орендної плати, однак селищна рада продовжує підтримувати позовні вимоги в частині розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

17.06.2022 від відповідача надійшло клопотання про приєднання документів до матеріалів справи (вх.№7560/22), які суд оглянув та приєднав до матеріалів справи.

22.06.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 25.07.2022.

Представник Єзупільської селищиної ради в судове засідання не з`явився, однак у поданому 08.02.2022 клопотанні (вх.№1946/22) просив суд про розгляд справи без участі його представника.

В судовому засіданні 25.07.2022 суд проголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Позиція прокурора.

Позовні вимоги мотивовані систематичним порушенням відповідачем зобов"язань зі сплати орендних платежів за землю згідно договору оренди землі від 08.07.2013, внаслідок чого станом на 30.11.2021 наявна заборгованість, яка утворилась в період з червня до грудня 2020 року в сумі 44203 грн 58 коп. (згідно невиконаного рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.08.2021), та в період з травня до листопада 2021 року в сумі 31032 грн 12 коп., що є предметом цього позову та підставою для розірвання договору оренди і повернення земельної ділянки орендодавцеві.

В судовому засіданні прокурор підтвердив сплату заборгованості в сумі 31032 грн 12 коп. та просив суд задоволити клопотання про закриття провадження в частині стягнення 31032 грн 12 коп. Також зазначив, що сплата орендної плати під час розгляду справи не є підставою для відмови від решти позовних вимог, оскільки в зв"язку із такою несплатою місцевий бюджет Єзупільської селищної ради недоотримував кошти протягом тривалого періоду, що негативно вплинуло на своєчасне та належне забезпечення соціально-економічного розвитку населеного пункту, а тому просив суд задоволити вимоги щодо розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки. Вимоги обґрунтовані статтями 610, 651 ЦК України, статтями 96, 141 ЗК України, статтями 24,32,34 ЗУ "Про оренду землі".

Позиція селищної ради.

Єзупільська селищна рада у листі від 23.05.2022 вх.№6033/22 висловила свою позицію щодо спору та зазначила, що відповідач погасив заборгованість з орендної плати за землю, тому у цій частині претензій до ТОВ "Цегельний завод "Єзупіль" сільська рада не має. Позовні вимоги в частині розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки Єзупільська селищна рада підтримала у повному обсязі.

Заперечення відповідача.

Відповідач у судовому засіданні та заявах від 02.02.2022 №1664 та від 14.03.2022 вх.№3291/22 проти позову заперечив, зазначив про відсутність боргу та те, що розірвання договору є неможливим, оскільки на спірній земельній ділянці знаходиться об"єкт нерухомості. Вказав, що заборгованість зі сплати за користування земельною ділянкою виникла через пандемію Covid-19. Крім того, він сплатив орендну плату на строк до закінчення терміну спірного договору.

Обставини справи. Оцінка доказів.

08.07.2013 Єзупільська селищна рада (орендодавець) та ТОВ "Цегельний завод "Єзупіль" (орендар) уклали договір оренди землі (далі-договір).

Згідно з п.1 договору орендодавець на підставі рішення Єзупільської селищної ради від 18.07.2013 продовжує та надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського для обслуговування та кар"єру, яка знаходиться у смт.Єзупіль, вул.Миру, кадастровий номер :01:001:0819.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,3015 га - землі промисловості, у тому числі: під будівлями-0,3283 га, під проїздами, проходами-0,8174 га, відкрита розробка кар"єрів - 2,1559 га. Земельна ділянка немеліорована. (п.2 договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 701003 грн 83 коп. (п.5 договору).

Договір укладений на 10 років (п.8 договору).

Відповідно до п.9 договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі: у грошовій формі в розмірі 4 відсотки нормативно грошової оцінки землі, що становить 28040,15 грн на рік. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції .

Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного ) місяця (п.11 договору).

Цільове призначення земельної ділянки 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов"язані з користуванням надрами (п.16 договору).

Умови збереження стану об"єкта оренди: забороняється самовільна забудова земельної ділянки (п.17 договору).

Умови повернення земельної ділянки сторони узгодили у п.21 договору, згідно з яким після припинення дії договору, орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов"язків, передбачених договором (п.38 договору).

Земельну ділянку несільськогосподарського призначення для обслуговування та кар"єру, яка знаходиться у смт.Єзупіль, вул.Миру, кадастровий номер :01:001:0819 позивач передав у володіння та користування ТОВ "Цегельний завод "Єзупіль", що підтверджується актом передавання - приймання земельної ділянки в користування, підписаним та скріпленим печатками обох сторін.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна право оренди земельної ділянки площею 3,3015 га зареєстроване 17.10.2013.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами ТОВ "Цегельний завод "Єзупіль" з червня 2020 року до квітня 2021 року не платило орендну плату за землю, у зв"язку з чим, 03.08.2021 Івано-Франківський окружний адміністративний суд задоволив позов Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про стягнення з ТОВ "Цегельний завод "Єзупіль" 44203 грн 58 коп. податкового боргу із сплати орендної плати за період червень 2020 року - квітень 2021 року. 03.09.2021 вказане рішення набрало законної сили.

Однак попри набрання цим рішенням законної сили, відповідач його не виконував та продовжував в період з травня 2021 року до листопада 2021 року користуватися спірною земельною ділянкою без внесення орендної плати, внаслідок чого утворилась нова заборгованість в сумі 31032 грн 12 коп., що стало підставою для звернення прокурора в інтересах Єзупільської селищної ради до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором оренди землі в сумі 31032 грн 12 коп., розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

Після відкриття провадження у справі відповідач виконав рішення Івано-Франківського окружного адмістративного суду від 03.08.2021 та погасив заборгованість в сумі 44203 грн 58 коп., що підтверджується квитанцією №ПН20494 від 25 січня 2022 року.

Також погасив заборгованість в сумі 31032 грн 12 коп., що є частиною предмета позову у цій справі, та підтверджується квитанцією №ПН20490 від 25 січня 2022 року, копія якої приєднана до матеріалів справи, у зв"язку із чим, провадження у справі в цій частині належить закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, за змістом якої господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, позивач просить розірвати договір оренди землі від 08.07.2013 та повернути Єзупільській селищній раді земельну ділянку комунальної власності площею 3,3015 га, кадастровий номер :01:001:0819, що знаходиться на території в смт.Єзупіль по вул.Миру, Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Предметом позову у справі є вимоги позивача про розірвання спірного договору оренди та повернення земель. Підставою позову зазначене істотне порушення умов спірного договору оренди - систематична несплата орендної плати.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами статті 1 Закону України "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди (ст.21Закону України "Про оренду землі" ).

Згідно з частиною 4 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Частиною 1 статті 24 Закону України "Про оренду землі" передбачено право орендодавця вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про оренду землі" орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

У ст.141 ЗК України встановлені підстави припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Таким чином, підставою для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки за рішенням суду відповідно до чинного законодавства є систематична (два та більше випадків) несплата орендної плати, передбаченої договором.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) вказано, якщо сплата орендної плати передбачена щомісячно, то, відповідно, несплата протягом 2 і більше місяців може бути визнана систематичною. Якщо ж має місце лише затримка виплати орендної плати - це не є підставою для розірвання договору оренди в судовому порядку.

Разом з тим за частиною 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди встановлені ст. 611 ЦК України.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Статтею 34 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Доводи відповідача про те, що підстав для розірвання договору немає, оскільки заборгованість з орендної плати сплачена в повному обсязі, суд відхиляє, враховуючи те, що сплата заборгованості за договором оренди земельної ділянки не спростовує факту систематичного порушення умов договору, що є підставою для його розірвання.

Суд також звертає увагу відповідача на те, що неналежне виконання умов договору, а саме невиконання обов`язку зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди земельної ділянки, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена у подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Щодо твердження відповідача про те, що заборгованість зі сплати за користування земельною ділянкою виникла через пандемію Covid-19, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Однак матеріали справи не містять доказів що підтверджують обставин на які посилається відповідач.

Висновок суду.

В частині позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 31032 грн 12 коп. провадження належить закрити на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України у зв"язку з відсутністю предмету спору.

Беручи до уваги доведений перед судом факт істотного порушення відповідачем умов договору та вимог закону, у вигляді систематичної несплати орендної плати за період травень-листопад 2021 року, що в свою чергу позбавило позивача права на отримання орендних платежів у сумі 31032 грн 12 коп., на які він розраховував під час укладення договору для належного забезпечення соціально - економічного розвитку населеного пункту, у суду наявні правові підстави для розірвання в судовому порядку договору оренди земельної ділянки від 08.07.2013, наслідком чого є повернення спірної земельної ділянки згідно умов договору.

Щодо сплати орендної плати до закінчення дії договору, то суд зазначає, що ця обставина не досліджувалася, оскільки не є предметом спору.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1,2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначені Законом України "Про судовий збір".

При зверненні з позовом Івано-Франківська обласна прокуратура сплатила судовий збір в сумі 7443 грн 00 коп., з яких 2481 грн 00 коп. за майнову вимогу та 4962 грн 00 коп. за дві немайнових, що підтверджується платіжним дорученням №20 від 13 січня 2022 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Враховуючи закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 31032 грн 12 коп., судовий збір у сумі 2481 грн 00 коп. належить до повернення Івано-Франківській обласній прокуратурі.

Відтак Івано-Франківська обласна прокуратура не позбавлена права на звернення до суду з клопотанням про повернення судового збору в сумі 2481 грн 00 коп.

Щодо судового збору в сумі 4962 грн 00 коп. , суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір в сумі 4962 грн 00 коп. - суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 2, 86, 129, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цегельний завод "Єзупіль" заборгованості з орендної плати в сумі 31032 (тридцять одна тисяча тридцять дві гривні) грн 12 коп. провадження закрити.

позов Керівника Івано-Франківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Єзупільської селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цегельний завод "Єзупіль" про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки задовольнити.

Розірвати договір оренди землі від 08.07.2013, укладений між Єзупільською селищною радою, вул. Степана Бандери,50, смт.Єзупіль, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область (код 04356142) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Цегельний завод "Єзупіль", вул.Миру,77, смт.Єзупіль, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область (код 32402734), зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 17.10.2013 за №6900114.

Товариству з обмеженою відповідальністю "Цегельний завод "Єзупіль" , вул.Миру,77, смт.Єзупіль, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область (код 32402734) повернути Єзупільській селищній раді, вул. Степана Бандери,50, смт.Єзупіль, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область (код 04356142) земельну ділянку комунальної власності площею 3,3015 га, кадастровий номер :01:001:0819, що знаходиться на території в смт.Єзупіль по вул.Миру, Івано-Франківського району Івано-Франківської області.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Цегельний завод "Єзупіль" , вул.Миру,77, смт.Єзупіль, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область (код 32402734) на користь Івано-Франківської обласної прокуратури (код 03530483, рахунок (ІBAN) UA 4003924, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м.Київ, код банку отримувача - МФО 820172) 4962 (чотири тисячі дев"ятсот шістдесят дві гривні) грн 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.08.2022

Суддя Т.В.Максимів