РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.08.2022Справа № 910/3439/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН"

про стягнення 130000,00 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" про стягнення 130000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" №019040/4605/0000224 від 09.06.2021 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "VOLKSWAGEN PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" позивач просить стягнути з останнього витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у сумі 130000,00 грн.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Господарський суд міста Києва ухвалою від 18.05.2022 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/3439/22, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

25.05.2022 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація по справі.

08.06.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов.

У відповідності до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно із ч.8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" та ОСОБА_1 (далі - Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" №019040/4605/0000224 від 09.06.2021, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом "BMW X2" державний номерний знак НОМЕР_2 та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням.

У результаті ДТП, яка відбулася 15.09.2021 було пошкоджено застрахований у Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "УНІКА", транспортний засіб "BMW X2" державний номерний знак НОМЕР_2 .

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" №019040/4605/0000224 від 09.06.2021 відповідач здійснив виплату власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі 277000,00 грн.

Посилаючись на норми ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 Цивільного кодексу України, оскільки цивільна відповідальність винної у ДТП особи застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН", позивач 10.12.2021 направив відповідачу претензією №31424, у якій вимагав здійснити виплату страхового відшкодування.

Оскільки, відповідач у добровільному порядку виплату страхового відшкодування не здійснив, позивач заявив позов про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 130000,00 грн.

Позиція відповідача.

Відповідача проти задоволення позову заперечує та вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на їх необґрунтованість.

Мотивуючи заперечення на позов відповідач зазначає, що позивач не надав доказів настання цивільно-правової відповідальності водія транспортного засобу "VOLKSWAGEN PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 . Постанови суду про притягнення водія транспортного засобу "VOLKSWAGEN PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення позивачем не надано.

Також відповідач зазначає, що зі змісту ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.12.2021 ОСОБА_2 повністю відшкодовано завдану ним шкоду.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Згідно із матеріалів справи, 15.09.2021 в м. Суми відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля "VOLKSWAGEN PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "BMW X2" державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

У довідці №671225 про дорожньо-транспортну пригоду вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм автомобіля "VOLKSWAGEN PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , п.2.3.(б), п.12.1., п.13.1. ПДР України.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.12.2021 у справі №592/14886/21 встановлено, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №15730 від 19.11.2021 вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля "BMW X2" державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження при ДТП становить 449485,10 грн.

Згідно із рахунком ремонтної організації №BBL00003062 від 18.10.2021 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "BMW X2" державний номерний знак НОМЕР_2 становила 417056,28 грн.

Позивачем у відповідності до договору добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" №019040/4605/0000224 від 09.06.2021 здійснено розрахунок страхового відшкодування та затверджено страховий акт №00458670 від 15.11.2021 відповідно до якого позивачем вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в сумі 227000,00 грн.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 277000,00 грн безпосередньо потерпілому, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №259541 від 16.11.2021.

Як підтверджено матеріалами справи, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "VOLKSWAGEN PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_3 , була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/203153604 (термін дії з 19.03.2021 по 18.03.2022).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130000,00 грн та франшизу у розмірі 0,00 грн.

10.12.2021 позивач направив відповідачу із претензією №31424, у якій вимагав здійснити виплату страхового відшкодування.

Оскільки, відповідач виплату страхового відшкодування не здійснив, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 130000,00 грн у межах ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, встановленої полісом №ЕР/203153604.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16.07.2018 по справі №910/20412/16.

Як встановлено судом вище, у довідці №671225 про дорожньо-транспортну пригоду вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм автомобіля "VOLKSWAGEN PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , п.2.3.(б), п.12.1., п.13.1. ПДР України.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 грудня 2021 року у справі №592/14886/21 звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілими; кримінальне провадження №0002096, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.09.2021 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.12.2021 року встановлено, що згідно з обвинувальним актом, 15.09.2021 близько 11:30 ОСОБА_2 керував власним автомобілем "VOLKSWAGEN PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_3 та рухався по вул. Реміснича у напрямку до пр-ту Курський в м. Суми. Рухаючись в районі будинку №29 по вказаній вулиці, ОСОБА_2 знехтував безпекою дорожнього руху, а саме, маючи об`єктивну можливість виявити зниження швидкості автомобіля "BMW X2" державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який в цей час рухався попереду у попутному напрямку, не дотримався безпечної дистанції та не прийняв міри до зниження швидкості руху керованого ним автомобіля аж до зупинки, внаслідок чого допустив зіткнення з останнім.

В ухвалі по справі №592/14886/21 судом встановлено, що порушення пунктів 2.3 "б", 13.1 ПДР України, допущені водієм ОСОБА_2 знаходиться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною подією та наслідками, що настали.

Також ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.12.2021 встановлено, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Згідно із наявних у матеріалах справи довідки №671225 про дорожньо-транспортну пригоду та ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 грудня 2021 року у справі №592/14886/21, слідує, що дії водія автомобіля "VOLKSWAGEN PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною подією та завданою власнику автомобіля "BMW X2" державний номерний знак НОМЕР_2 , шкодою.

Суд зазначає, що відсутність в матеріалах справи доказів притягнення судом учасника дорожньо-транспортної пригоди до відповідальності за її скоєння не може бути достатньою підставою для відмови в позові, оскільки цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того чи є у діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.

Не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в дорожньо-транспортній пригоді може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 927/623/18 від 16.04.2019.

У пунктах 61 та 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц зроблено висновок, що для отримання страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не можуть бути єдиними доказами вини особи, зокрема, у завданні шкоди майну потерпілого.

Враховуючи встановлені судом під час розгляду цієї справи обставини, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що наданими позивачем доказами підтверджується наявність вини водія автомобіля "VOLKSWAGEN PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , у скоєнні ДТП, що мала місце 15.09.2021 за участю із застрахованим позивачем автомобілем.

З вищевказаних підстав, суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача стосовно того, що вина водія автомобіля "VOLKSWAGEN PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_3 у скоєнні ДТП є недоведеною, оскільки відсутність постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності.

Відповідач, у свою чергу, жодних доказів на підтвердження відсутності вини водія автомобіля "VOLKSWAGEN PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_3 у дорожньо-транспортній пригоді у матеріали справи не надав.

Також суд вважає необґрунтованими доводи відповідача, що за змістом ухвали Ковпаківського районного суду м.Суми від 23.12.2021 ОСОБА_2 добровільно відшкодовано завдану шкоду, оскільки, ухвала не містить висновків щодо відшкодування винною особою в ДТП шкоди, завданої у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу, а саме у сумі страхової виплати.

Більш того, стаття 1194 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Страховик винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодовує вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, а різницю між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням на підставі статті 1194 ЦК відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Разом з тим, доказів відшкодування винною особою в ДТП шкоди суми страхового відшкодування матеріали справи не містять.

Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

У Законі України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.9 ч.1 ст.7).

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "VOLKSWAGEN PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_3 була застрахована у відповідача згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/203153604 (термін дії з 19.03.2021 по 18.03.2022).

Страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки.

Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Так, відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

У силу приписів ст.22, ст.29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Оскільки цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "VOLKSWAGEN PASSAT", державний номерний знак НОМЕР_3 була застрахована у відповідача відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Судом встановлено, що відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №15730 від 19.11.2021 вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням автомобіля "BMW X2" державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження при ДТП становить 449485,10 грн.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "BMW X2" державний номерний знак НОМЕР_2 згідно із рахунком ремонтної організації №BBL00003062 від 18.10.2021 становила 417056,28 грн.

Відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, збільшення від нуля до одиниці коефіцієнту зносу деталей автомобіля впливає на зменшення вартості його відновлювального ремонту, та при наявності коефіцієнту зносу деталей автомобіля при встановлення вартості його відновлювального ремонту застосування такого коефіцієнту є обов`язковим.

Згідно із п. 7.38, п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 цієї Методики.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля "BMW X2" державний номерний знак НОМЕР_2 (копія якого міститься у матеріалах справи), вбачається, що рік випуску автомобіля - 2018 рік, а отже на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував семи років, у зв`язку із чим, при визначені вартості відновлювального ремонту коефіцієнт фізичного зносу, згідно з п.7.38 Методики, не визначається.

У пункті 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, наведені винятки стосовно використання зазначених у пункті 7.38 Методики вимог, однак доказів щодо існування вказаних обставин матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, вирахування коефіцієнту фізичного зносу при визначені вартості відновлювального ремонту "BMW X2" державний номерний знак НОМЕР_2 не здійснюється.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою позивачем на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст.993 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Згідно із матеріалами справи, позивачем здійснено розрахунок страхового відшкодування та затверджено страховий акт №00458670 від 15.11.2021 відповідно до якого позивачем вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в сумі 227000,00 грн.

Виплата позивачем страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 277000,00 грн підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №259541 від 16.11.2021.

При цьому, платіжне доручення №259541 від 16.11.2021 є доказом фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи наведене вище, наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження автомобіля BMW X2" державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача. Розмір матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля та відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля також підтверджений матеріалами справи.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/203153604 передбачено, що франшиза становить 0,00 грн, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 130000,00 грн.

Позивачем заявлено суму страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, встановленої Полісом №ЕР/203153604.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 130000,00 грн.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" 130000,00 грн страхового відшкодування.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із матеріалів справи, між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" та Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт" укладено договір № 1/20ю від 31.12.2020 відповідно до якого бюро приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до додатку №1 від 12.04.2022 до договору № 1/20ю від 31.12.2020, Адвокатське бюро "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт" зобов`язується за дорученням Приватного акціонерного товариства витрати "Страхова компанія "УНІКА" надати правову допомогу та послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА".

У відповідності до пунктів 4.1, 4.2 вказаного договору ціна договору складається з вартості юридичних послуг, що зазначаються в додатковій угоді до цього договору. Така угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін. Вартість наданої юридичної допомоги бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний рахунок.

Пунктом 1 додатку №1 від 12.04.2022 до договору про надання правової допомоги№1/20ю від 31.12.2020р. погоджена фіксована сума гонорару адвоката за договором у розмірі 6000,00 грн.

Згідно із актом надання послуг №33 від 12.04.2022, загальна вартість наданих послуг за договором про надання правової допомоги №1/20ю від 31.12.2020 становить 6000,00 грн.

Оплата позивачем наданих адвокатом послуг з правової допомоги підтверджується платіжним дорученням №3221 від 14.04.2022.

Повноваження адвоката Білоконь І.В. підтвердженні ордером серії КС №138682 від 16.09.2021.

За приписами ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що вартість правничої допомоги є завищеною та вважає заявлену позивачем суму витрат на правничу допомогу необґрунтованою, з підстав викладених у відзиві.

В аспекті наведеного, суд має оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень відповідача), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд зазначає, що критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

У постановах від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 від 01.08.2019 у справі №915/237/18 Верховний Суд також наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У додатковій постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі № 916/1777/19 зазначено, що вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, а також приймаючи до уваги ціну позову, суд дійшов висновку, що в даній справі витрати на правову допомогу в сумі 6000,00 грн є реальними, співмірними, відповідають критерію розумності та підтверджені матеріалами справи.

При цьому, судом враховано, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним (постанова Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 357/11023/18).

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, а викладені у відзиві заперечення щодо витрат на правову допомогу суд вважає необґрунтованими.

За приписами ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку - витрати на правничу допомогу), у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

З урахуванням наведеного, оскільки позовні вимоги у даній справі задоволені повністю, суд покладає витрати на правову допомогу у сумі 6000,00 грн на відповідача.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ГАРДІАН" (01032, місто Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 96, ідентифікаційний код 35417298) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" (04112, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 6 літ. В, ідентифікаційний код 20033533) страхове відшкодування у сумі 130000,00 грн, витрати на правову допомогу у сумі 6000,00 грн та судовий збір у сумі 2481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 11.08.2022.

Суддя С.О. Турчин