ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2022 м. Івано-ФранківськСправа № 909/265/22

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Скло-Пак"

про стягнення заборгованості за неналежне виконання грошового зобов`язання в сумі 4769 327 грн 54 коп.

за участю:

від позивача: Сенів Ольга Василівна,

від відповідача: представник не з`явився,

від відповідача: не з"явився

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Скло-Пак" про стягнення заборгованості за неналежне виконання грошового зобов`язання в сумі 4769327 грн 54 коп.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

28.04.2022 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначити на 23.05.2022, яке відклав на 22.06.2022.

22.06.2022 суд постановив підготовче провадження закрити, розгляд справи по суті призначити на 01.08.2022.

Відповідач в судове засідання 01.08.2022 не з"явився, причин нез"явлення не повідомив, відзиву на позов не подав.

Однак 29.07.2022 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення штрафу на 99 % вх.№9604/22, яке суд прийняв до розгляду.

Згідно з ч.2 ст.42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об"єктивному встановленню всіх обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, а також беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 01.08.2022 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань, згідно договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 12.12.2019 №41АР167-1446-19 щодо оплати у встановлений строк поставленого природного газу, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 2744671грн 43 коп. За порушення порядку і строку здійснення оплати поставленого газу позивач також просить стягнути з відповідача 319381 грн 93 коп. пені 68187 грн 67 коп. 3% річних , 43914 грн 74 коп. інфляційних втрат, а також 1593171 грн 77 коп. штрафу за недовикористаний обсяг газу. Обґрунтовані позовні вимоги ст.174, 179, 193 ГК України, ст. 625, 629, 712, 714 ЦК України.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав. В клопотанні про зменшення штрафу на 99 % вх.№9604/22 від 29.07.2022 зазначив, що на цей момент завод з виробництва скловиробів повністю зупинений; відновлення роботи через введення воєнного стану в Україні, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", планується на весну наступного року; загальна вартість поставленого згідно договору газу 67515198 грн 48 коп., з яких непогашеними залишились тільки 2744671 грн 43 коп.; розмір шрафу є непомірним тягарем для відповідача; позивач не подав доказів, які б підтверджували понесення ним збитків, пов"язаних із невиконанням відповідачем обов"язку щодо недовикористання обсягу газу. Просить суд зменшити розмір штрафу на 99 %.

Обставини справи. Оцінка доказів.

Предметом спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 12.12.2019 №41АР167-1446-19

12.12.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма Скло-Пак" (споживач) та Товариство з обмеженою відповідальністю "РГК ТРЕЙДІНГ" (02.10.2020 відбулась зміна назви постачальника згідно додаткової угоди №12) Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (постачальник) уклали договір №41АР167-1446-19 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (далі - договір).

Впродовж грудня 2019 року - листопада 2021 року сторони уклали 27 додаткових угод до договору №41АР167-1446-19 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, в тому числі на продовження терміну дії договору, зміну ціни природного газу, планові обсяги постачання, зміну найменування постачальника, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Згідно з п. 1.1. договору (в редакції додаткової угоди №15 від 18.12.2020), постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2020-2021 роках природний газ (далі - газ), а останній в свою чергу зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п. 2.3 Договору постачання та споживання підтверджених обсягів газу протягом місяця здійснюється, як правило, в рівномірному режимі, виходячи із середньодобової норми, яка визначається шляхом ділення місячного підтвердженого обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця, або згідно узгодженого сторонами графіку до 25-го (двадцять п`ятого) числа місяця, що передує місяцю постачання у випадку, якщо споживання здійснюється протягом місяця нерівномірно.

У разі нерівномірного щодобового споживання газу, який підлягає постачанню у місяці постачання, Споживач зобов`язаний до 10:00 год. дня, що передує дню, з якого змінюється плановий обсяг газу, надати постачальнику заявку про збільшення/зменшення планового обсягу газу із зазначенням планових щодобових обсягів споживання газу на наступний (залишковий) період місяця постачання. Не підлягають зміні обсяги газу, що вже фактично поставлені Споживачу. Заявки надаються Споживачем на електронну адресу постачальника Vіktoг.Vоloshchuk@гgс.uа. з наступним направленням заявок у письмовому вигляді на адресу постачальника. У разі необхідності коригування обсягів планового споживання природного газу у газовій добі споживання, споживач зобов`язаний надіслати скориговану заявку про збільшення/зменшення планового обсягу газу на добу постачання не пізніше ніж 18:00 год. газової доби постачання природного газу. Заявка також має містити планові щодобові обсяги споживання газу на наступний (залишковий) період місяця постачання.

Відповідно до п. 2.4. договору обсяг споживання природного газу споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом розрахункового періоду в розмірі ± 10% від підтвердженого обсягу природного газу.

В пункті 2.5.3 договору зазначено, якщо споживач протягом двох днів з дати одержання акта примайння - передачі природного газу зобов"язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання - передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання -передачі природного газу.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника (п.2.5.4 договору).

Згідно з п.3.1. договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Підписуючи цей договір споживач підтверджує, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається.

Відповідно до умов Договору розрахунковий період за договором становить один календарний місяць (п.4.1.).

Оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100% (сто відсотків) за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним місяцем (п.4.2. договору).

Споживач зобов`язувався дотримуватись дисципліни споживання газу, визначеної Розділом II Договору, а також Правилами постачання природного газу (п.п.5.5.1. договору).

Згідно з п.6.2.1. договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач зобов`язується сплатити постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період (п. 6.2.3 договору).

Відповідно до п. 9.1. договору (в редакції додаткової угоди №15 від 18.12.2020), договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ «ЙЕ Енергія» в інформаційній платформі оператора ГС до 31.12.2021, а в частині здійснення розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно з п.9.4. Договору усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються їх печатками (за наявності).

На виконання умов договору позивач в період січень 2020 року - грудень 2021 року передав відповідачу газ на суму 67515198 грн 48 коп., що підтверджується Актами приймання - передачі природного газу, копії яких приєднані до матеріалів справи.

Акти приймання -передачі природного газу за період з січня 2020 року до листопада 2021 року підписані повноважними представниками сторін та засвідчені відтисками печаток юридичних осіб.

Акт приймання -передачі природного газу від 31.12.2021 №РГК81023373, відповідач отримав 11.01.2022, докази отримання приєднані до матеріалів справи, однак всупереч пунктам 2.5.3 та 2.5.4 не повернув, мотивовану відмову в письмовій формі не надав. Відтак вартість спожитого природного газу згідно договору визначена на підставі даних постачальника.

В порушення умов договору відповідач спожитий природний газ оплатив частково в сумі 64770527 грн 05 коп., внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 2744671 грн 43 коп. за спожитий природний газ в грудні 2021 року.

Також, як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив умови договору щодо фактичних обсягів споживання природного газу в грудні 2021 року недовикористав підтверджений обсяг споживання газу (підтверджений обсяг на грудень 2021 року - 315000 куб.м. - додаткова угода №15 від 18.12.2020, спожитий - 80623,88 куб.м. - Акт № РГК81023373 від 31.12.2021).

У зв"язку з тим, що станом на 25.04.2022 відповідач заборгованість не погасив, позивач згідно з п. 6.2.1. договору нарахував відповідачу пеню в сумі 319381 грн 19 коп., згідно п. 6.2.3 договору - 1593171 грн 77 коп. - штрафу, а також керуючись статтею 625 Цивільного кодексу України - 3% річних в сумі 68187 грн 67 коп. та інфляційні втрати в сумі 43914 грн 74 коп. і звернувся за захистом порушеного права до суду.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання; до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України). Вказане положення кореспондується з приписами ст. 712 ЦК України.

Відповідно до наведеного договір про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 12.12.2019 № 41АР167-1446-19 є договором поставки.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч.1 ст.693 ЦК України у випадку, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст.173, 174 ГК України).

Приписами ч. 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ч. 1 ст. 610 ЦК України.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Приписами п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2).

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Висновок суду.

Факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо оплати поставленого природного газу підтверджується матеріалами справи, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 2744671 грн 43 коп. заборгованості обґрунтована та належить до задоволення.

Суд перевірив правильність нарахування позивачем 3% річних за період з 11.02.2020 -01.04.2022, пені за період з 11.06.2021 - 01.04.2022 та інфляційних втрат за грудень 2021 року і задовольняє їх згідно розрахунку позивача, який є обґрунтованим та арифметично правильним.

Також, суд перевірив правильність нарахування позивачем штрафу та зазначає, що поданий розрахунок є арифметично вірним.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 99 % від заявленої суми, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту наведених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, з розміром збитків кредитора, а також повинен врахувати інші інтереси сторін.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Така правова позиція викладена у рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013.

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами і вони несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) заявлених штрафних санкцій, які нараховуються за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з статті 74 Господарського процесуального кодексу України, статті 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту.

Проаналізувавши правові позиції сторін, врахувавши збалансованість інтересів сторін, ступінь вини відповідача у несвоєчасному виконанні обов`язку за договором, стан виконання ним своїх зобов`язань за договором, причини та строк прострочки платежів, захист майнових прав позивача та компенсацію за порушення грошового зобов`язання шляхом стягнення 3 % річних, інфляційних втрат та пені, відсутність доказів на підтвердження завдання збитків позивачу, введення воєнного стану в Україні, однакові несприятливі наслідки для обох сторін у зв`язку з введеним на території України такого стану, а також беручи до уваги те, що застосування штрафних санкцій спрямоване на стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме справедливості, добросовісності та розумності, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру штрафу на 50 %.

За таких обставин, позов належить до часткового задоволення та стягнення з відповідача 2744671 грн 43 коп. - основної заборгованості, 319381 грн 93 коп. - пені, 68187 грн 67 коп. - 3% річних, 43914 грн 74 коп.- інфляційних втрат, 796585 грн 89 коп. - штрафу за недовикористаний обсяг газу.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 71540 грн 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №8878 від 21 квітня 2022 року .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд зазначає, у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Враховуючи викладене, судовий збір в сумі 71540 грн 00 коп. належить покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Скло-Пак" про стягнення заборгованості за неналежне виконання грошового зобов`язання в сумі 4 769 327 грн 54 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Скло-Пак", вул. Данила Галицького, буд. 1, м. Рогатин, Івано-Франківська область, 77000 (код 31021654) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія", вул. Московська, буд. 32/2, м. Київ, 01010 (код 38863 (два мільйони сімсот сорок чотири тисячі шістсот сімдесят одну) грн 43 коп. - основної заборгованості, 319381 (триста дев"ятнадцять тисяч триста вісімдесят одну) грн 93 коп. - пені, 68187 (шістдесят вісім тисяч сто вісімдесят сім) грн 67 коп. - 3% річних, 43914 (сорок три тисячі дев"ятсот чотирнадцять) грн 74 коп.- інфляційних втрат, 796585 (сімсот дев"яносто шість тисяч п"ятсот вісімдесят п"ять) грн 89 коп. штрафу, а також 71540 (сімдесят одну тисячу п"ятсот сорок) грн 00 коп. судового збору.

В частині позовних вимог про стягнення 796585 (сімсот дев"яносто шість тисяч п"ятсот вісімдесят п"ять) грн 89 коп. штрафу відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 09.08.2022

Суддя Т.В. Максимів