cправа № 924/887/20
Судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Погребняка В.Я.,
у справі за позовом
Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG, Гамбург, Німеччина
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина
до Приватного підприємства "Транс-Авто-Д", м. Волочиськ Хмельницької області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"
про стягнення 50 641,51 євро
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.07.2022 у справі № 924/887/20 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2022 та на рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.09.2021 у справі № 924/887/20 залишено без задоволення.
Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2022 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.09.2021 у справі № 924/887/20 залишено без змін
Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України питання, що виникають під час колегіального розгляду справи судом, вирішуються більшістю голосів суддів, головуючий голосує останнім.
При ухваленні рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання рішення чи ухвали. Судді не мають права розголошувати міркування, що були висловлені у нарадчій кімнаті.
Суддя, не згодний з рішенням, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються учасники справи без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.
Предметом касаційного перегляду є рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.09.2021 (залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2022), яким позов задоволено частково, стягнуто з відповідача (Приватного підприємства "Транс-Авто-Д") на користь позивача (Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG, Гамбург, Німеччина) збитки в розмірі 46 076,01 євро, 22 280,01 грн. витрат зі сплати судового збору.
Мною, суддею Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Погребняком В.Я., при винесенні постанови Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду від 26.07.2022 у справі № 924/887/22 за результатами розгляду касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2022 та на рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.09.2022 було висловлено окрему думку, суть якої полягає в такому.
Як зазначено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - КГС ВС) від 26.07.2022 у цій справі:
«…32. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.
33. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції таким вимогам закону відповідають.
34. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.
35. Вказані вимоги судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішення та постанови були дотримані»...
З таким висновком колегії суддів КГС ВС не погоджуюся, оскільки, на мою думку, рішення суддів попередніх інстанцій про часткове задоволення позовних вимог прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права, що було наслідком в тому числі і повного встановленням фактичних обставин справи, відтак підлягали скасуванню з направленням справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.
Так, судами попередніх інстанцій встановлено наступне (далі цитати із тексту постанови КГС ВС, але не суцільно):
«…23.1 Згідно контракту купівлі-продажу № 1 від 27.06.2017, електронна копія якого була надана до суду Державною митною службою України, Фірма ROPA Fahrzeug und Maschinenbau Gmbh продала, а Іноземне підприємство "Дорф" придбало на умовах поставки відповідно ІНКОТЕРМС 2010 FCA Марієнфельс Німеччина зернозбиральний комбайн марки New Holland 351, модель CR 980 б/в.
23.2 З метою перевезення вищевказаного зернозбирального комбайна на автомобілі з Німеччини (Марієнфельс) в Україну (Матвіїха) між Іноземним підприємством "Дорф" (замовник) та MTD Skuratowicz GmbH (перевізник) укладено договір перевезення № 04/07 від 04.07.2017, відповідно до умов п. 2.1.1 якого перевізник зобов`язувався надати у погоджений строк справний та призначений для перевезення даного вантажу автомобіль, прийняти у відправника вантаж з документацією і після виконання перевезення передати вантаж, документацію та транспортні накладні в пункті призначення отримувачу.
23.3 Пунктом 3.1 договору перевезення визначено, що за порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує завдані цим збитки. Всі спори, пов`язані з виконанням чи неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань, вирішуються в судовому порядку, відповідно до статей Конвенції ЦМР в суді, що належить перевізнику (п. 3.5 договору)…
…23.14 В подальшому перевізником фірмою MTD Skuratowicz GmbH на підставі укладеного з відповідачем контракту № 1301-17 від 13.01.2017, електронна копія якого надана суду Державною митною службою України, оформлене транспортне замовлення з ПП "Транс-Авто-Д" на перевезення транспортним засобом реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 зернозбирального комбайна марки New Holland з Німеччини в с. Матвіїха, Волочиського району Київської області.
23.15 Пунктом 1 вищевказаного контракту, визначено, що його предметом є взаємовідносини сторін, які виникають при наданні транспортних послуг замовнику (фірма MTD Skuratowicz GmbH) перевізником (ПП "Транс-Авто-Д") для транспортування вантажу в міжнародному сполученні автомобільним транспортом. Кількість і вид вантажу, маршрути, вантажовідправники та вантажоодержувачі, графік подачі транспорту обумовлюються разовими заявками, додатково перед кожним перевезенням чи групою перевезень. У п. 5 контракту № 1301-17 від 13.01.2017 передбачено, що перевізник зобов`язаний, зокрема доставити ввірений йому замовником вантаж в пункт призначення відповідно до вимог міжнародних Конвенцій і видати його отримувачу, вказаному в товарно-транспортній накладній. Відповідно до п. 9 вищевказаного контракту, останній діє до 31.12.2017. Якщо ні одна із сторін не заявить про його розірвання за 3 місяці до його закінчення, договір автоматично продовжується ще на один рік.
23.16 В матеріалах справи також, міститься договір добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника № А 499262 від 15.06.2017, що був укладений між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" (страховик) та Приватним підприємством "Транс-Авто-Д".
23.17 Предметом цього договору (пункт 1) є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди життю та/або здоров`ю фізичної особи або її майну, а також шкоди, заподіяної майну юридичної особи, під час здійснення автоперевезень відповідно до положень Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів, включаючи протокол до Конвенції 1978 та транспортного законодавства тієї держави, на території якої сталася подія, що призвела до страхового випадку…
…23.21 Відповідно до CMR накладної, оформленої 06.07.2017 в Марієнфельс, відправником - компанією "ROPA GmbH" передано отримувачу компанії "Dorf UA", с. Матвіїха, Володарський район, Київська область через перевізника ПП "Транс-Авто-Д" м. Волочиськ ( НОМЕР_1 / НОМЕР_3 ) товар - комбайн CR 980 - New Holland, серійний № HAJ101 129, вагою брутто 17 200,00 кг…
…23.37 03.06.2019 адвокатська фірма "Sabbagh RAe" звернулась з вимогою перерахувати до сплати суму в розмірі 46 076,01 євро плюс нараховані проценти на визначений в листі рахунок до 14.06.2019.
23.38 Згідно протоколів та виписок з банківського рахунку Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG, адвокатській фірмі "Sabbagh RAe" були перераховані кошти в сумі 46 076,01 євро та 4 565,50 євро з призначенням платежу "Страхування відповідальності перевізника".
23.40 Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG, володіючи правами вимоги, звернулася до Приватного підприємства "Транс-Авто-Д" із листом № 202002115 від 27.02.2020, в якому вимагав протягом 5 банківських днів з моменту отримання відповідної претензії відшкодувати компенсацію у розмірі 49 133,32 євро, з яких 46 076,1 євро - сума основного боргу та 3 057,31 євро - 5 відсотків понад базової процентної ставки з моменту провадження справи».
Надалі позивач (Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG), посилаючись на статті 1, 3, 4, 9, 17, 32 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, статті 22, 924, 1191 Цивільного кодексу України, статті 314, 162 Господарського кодексу України звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з відповідача (Приватного підприємства "Транс-Авто-Д") збитків в порядку регресу в розмірі 50 641,51 євро, з яких 46 076,01 євро - сума основного боргу, 4 565,50 євро компенсації правових витрат Іноземного підприємства "Дорф".
До участі у справі були залучені як треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні позивача - Firma MTD Skuratowicz GmbH, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС".
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 01.09.2021 (залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2022) позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача (Приватного підприємства "Транс-Авто-Д") на користь позивача (Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG, Гамбург, Німеччина) збитки в розмірі 46 076,01 євро, 22 280,01 грн. витрат зі сплати судового збору. У стягненні 4 565 ,50 євро збитків відмовлено.

Отже, судами попередніх інстанцій було встановлено, що учасниками відносин, пов`язаних з перевезенням зернозбирального комбайну марки New Holland 351, модель CR 980 б/в автомобільним транспортом з Німеччини в Україну були:

- Фірма ROPA Fahrzeug und Maschinenbau Gmbh, Німеччина;

- Іноземне підприємство "Дорф", Україна;

- Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина;

- Приватне підприємство "Транс-Авто-Д", Україна;

- Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG, Німеччина;

- Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", Україна.

Очевидно, що відносини між учасниками є приватноправовими, заснованими на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, тобто за свою природою є цивільними відносинами.

Основним актом законодавства, який врегульовує відносини щодо міжнародного автомобільного перевезення вантажів є Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів 1956 року (КДПВ), до якої Україна приєдналася Законом України від 01.08.2006 № 57-V «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів».

В розумінні Цивільного кодексу України, вказана Конвенція є чинним міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, і є частиною національного цивільного законодавства України (частин 1 статті 10 Цивільного кодексу України).

Очевидно також і те, що оскільки Фірма ROPA Fahrzeug und Maschinenbau Gmbh, Німеччина, Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина та Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG, Німеччина є іноземними юридичними особами, і крім того один із юридичних фактів, який створив правовідносини (дорожньо-транспортна пригода) мав місце на території іноземної держави, серед питань, що мали би бути з`ясованими під час судового розгляду цієї справи, обов`язково б мали бути питання визначення застосовуваного права, процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних юридичних осіб, підсудність судам України справ з іноземним елементом, що прямо передбачено Законом України від 23.06.2005 № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» у приватноправових відносинах з іноземним елементом.

Отже, найперше судам належало встановити зміст правовідносин між усіма його учасниками, яким правом ці правовідносини врегульовані, яке право підлягає застосуванню відповідно до змісту правових відносин і чи підсудний суду України спір у справі з іноземним елементом.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, між Фірмою ROPA Fahrzeug und Maschinenbau Gmbh та Іноземним підприємством "Дорф" був укладений контракт купівлі-продажу № 1 від 27.06.2017, тобто ці юридичні особи перебували в договірних відносинах.

Надалі, 04.07.2017 між Іноземним підприємством "Дорф" (замовник) та Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина (перевізник) укладено договір перевезення № 04/07, відповідно до умов якого перевізник зобов`язався надати у погоджений строк справний та призначений для перевезення даного вантажу автомобіль, прийняти у відправника вантаж з документацією і після виконання перевезення передати вантаж, документацію та транспортні накладні в пункті призначення отримувачу.

Отже, як в розумінні договору перевезення № 04/07 від 04.07.2017, так і розумінні Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів 1956 року (КДПВ) Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина є перевізником.

Судами встановлено, що пунктом 3.1 договору перевезення № 04/07 від 04.07.2017 визначено, що за порушення умов даного договору винна сторона відшкодовує завдані цим збитки. Всі спори, пов`язані з виконанням чи неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань, вирішуються в судовому порядку, відповідно до статей Конвенції ЦМР в суді, що належить перевізнику (п. 3.5 договору).

В зв`язку з чим замовник (Іноземне підприємство "Дорф") і звернувся з відповідним позовом до перевізника (Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина) саме до уповноваженого суду країни перевізника, тобто до Земельного суду у м. Гамбург, Німеччина.

Як встановлено судами, Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина на підставі контракту № 1301-17 від 13.01.2017, оформлене транспортне замовлення з Приватним підприємством "Транс-Авто-Д", Україна на перевезення транспортним засобом реєстраційний номер зернозбирального комбайна марки New Holland з Німеччини в с. Матвіїха, Волочиського району Київської області..

Тобто і між Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина та Приватним підприємством "Транс-Авто-Д", Україна існували договірні відносини.

Як вже було зазначено раніше, в розумінні договору перевезення № 04/07 від 04.07.2017 і Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів 1956 року (КДПВ) Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина є перевізником. З чого слідує, що Приватне підприємство "Транс-Авто-Д", Україна в розумінні Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів 1956 року (КДПВ) є «…агентом…» та/або «…іншою особою…» до яких перевізник звертається для виконання перевезення і за дії і недогляди яких перевізник відповідає як за власні дії і недогляди (стаття 3 КДПВ).

Відповідно ж до частини 3 статті 17 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів 1956 року (КДПВ), яка міститься у розділі IV «Відповідальність перевізника» перевізник не звільняється від відповідальності з причини несправності транспортного засобу, яким він користувався для виконання перевезення, або з причини дій або недогляду особи, у якої був найнятий транспортний засіб, або агентів і службовців останньої.

Крім інших, і це положення Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів 1956 року (КДПВ) стало підставою для притягнення перевізника (Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина) до відповідальності за шкоду, заподіяну при виконанні транспортного доручення під наглядом субпідрядника, який діє від його імені, про що і зазначено в рішенні Земельного суду у м. Гамбург від 18.04.2019.

Судами також встановлено, що майнові інтереси перевізника - Firma MTD Skuratowicz GmbH були застраховані страховиком Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG 21.01.2017, що підтверджується свідоцтвом про страхування доставленого вантажу № TR 87888.

Компанією Firma MTD Skuratowicz GmbH було складено акт приймання-передачі від 21.06.2019, в якому вказано, що остання переуступила страховику Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG усі права стосовно втрати та/або пошкодження товарів, у тому числі права на пред`явлення претензій до третіх осіб незалежно від їх правової підстави.

Судами також встановлено, що між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" (страховик) та Приватним підприємством "Транс-Авто-Д" (страхувальник) укладений договір добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника № А 499262 від 15.06.2017, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди життю та/або здоров`ю фізичної особи або її майну, а також шкоди, заподіяної майну юридичної особи, під час здійснення автоперевезень відповідно до положень Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів, включаючи протокол до Конвенції 1978 та транспортного законодавства тієї держави, на території якої сталася подія, що призвела до страхового випадку. Строк дії договору з 28.06.2017 по 27.06.2018 (пункт 10 договору).

Отже, як вбачається із встановлених судами обставин справи, відносини деяких учасників між собою:

- Фірма ROPA Fahrzeug und Maschinenbau Gmbh, Німеччина - Іноземне підприємство "Дорф", Україна;

- Іноземне підприємство "Дорф", Україна - Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина;

- Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина - Приватне підприємство "Транс-Авто-Д", Україна;

- Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG, Німеччина - Приватне підприємство "Транс-Авто-Д", Україна

можна охарактеризувати як приватноправові відносини з іноземним елементом.

В той же час відносини між Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина та Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG, Німеччина, а також між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС", Україна та Приватним підприємством "Транс-Авто-Д", Україна таких ознак не містять.

Право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України (частина 1 статті 4 Закону України від 23.06.2005 № 2709-IV «Про міжнародне приватне право»).

Судами попередніх інстанцій не повною мірою встановлено зміст правовідносин між сторонами, право, яке підлягає застосуванню та підсудність судам України справ з іноземним елементом.

І якщо у відносинах між Іноземним підприємством "Дорф" (замовник) та Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина (перевізник) судами встановлено, що умовами укладеного договору перевезення № 04/07 від 04.07.2017 передбачено, що всі спори, пов`язані з виконанням чи неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань, вирішуються в судовому порядку, відповідно до статей Конвенції ЦМР в суді, що належить перевізнику (п. 3.5 договору), то у випадку з відносинами між Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина та Приватним підприємством "Транс-Авто-Д", Україна суди не дослідили повною мірою умови транспортного замовлення відповідно до контракту № 1301-17 від 13.01.2017, і не встановили, яке право підлягає застосуванню (п. 7.16. постанови апеляційного господарського суду від 13.05.2022).

Судами встановлено, що: «В подальшому, компанією "МТД Скуратовіч ГмбХ" було складено акт приймання-передачі від 21.06.2019, в якому вказано, що остання переуступила страховику Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG усі права стосовно втрати та/або пошкодження товарів, у тому числі права на пред`явлення претензій до третіх осіб незалежно від їх правової підстави» (п.7.26 постанови апеляційного господарського суду від 13.05.2022).

Оскільки судами не було встановлено право, яке підлягає застосуванню та підсудність судам України справ з іноземним елементом у випадку з відносинами між Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина та Приватним підприємством "Транс-Авто-Д", Україна, то тим більше не можна вважати встановленим право, яке підлягає застосуванню у відносинах Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG, Німеччина з Приватним підприємством "Транс-Авто-Д", Україна.

Апеляційний господарський суд, зазначивши в постанові від 13.05.2022 про застосування Закону України «Про міжнародне приватне право», що могло б дати відповідь на вказані вище питання (п. 6.1. постанови від 13.05.2022) надалі в тексті постанови від 13.05.2022 на відповідні норми Закону України «Про міжнародне приватне право» жодного раз не посилався.

Наведене, на мою думку, є достатньою підставою для скасування постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2022 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.09.2021 у справі № 924/887/20 та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Та навіть якщо припустити, що суди попередніх інстанцій «за замовчуванням» вірно обрали право України для розгляду цієї справи та вірно визначили підсудність справи з іноземним елементом суду України, вважаю, що і в цьому випадку постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2022 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 01.09.2021 у справі № 924/887/20 підлягали б скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина переуступила страховику Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG усі права стосовно втрати та/або пошкодження товарів, у тому числі права на пред`явлення претензій до третіх осіб незалежно від їх правової підстави.

Очевидно, що відносини Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина та Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG врегульовані правом іноземної держави, в цьому випадку Німеччини.

Вважаю, що судами так і не була встановлена правова природа цих відносин, а це має значення для правильного вирішення цього спору.

Так, Господарським судом Хмельницької області в рішенні від 01.09.2021 встановлено, що:

"…Майнові інтереси перевізника - MTD Skuratowicz GmbH були застраховані страховиком Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG 21.01.2017, що підтверджується свідоцтвом про страхування доставленого вантажу № TR 87888" (т.5, а.с.47, зворот).

"…Згідно з протоколами та виписками з банківського рахунку Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG, адвокатській фірмі "Sabbagh RAe" були перераховані кошти в сумі 46 076,01 євро та 4 565,50 євро з призначенням платежу "Страхування відповідальності перевізника" (т.5, а.с.48, зворот).

Досліджуючи зміст правовідносин між Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина та Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG, суди послалися на Умови страхування перевізників, зберігачів, експедиторів, логістів (версія від 07/2015), на підставі яких було видано свідоцтво про страхування доставленого вантажу № TR 87888, зокрема, на пункт 7.1 Умов страхування перевізників, зберігачів, експедиторів, логістів (версія від 07/2015), на підставі яких позивач видав страхувальнику MTD Skuratowicz GmbH вищевказане свідоцтво, страхування охоплює задоволення обґрунтованих та захист від необґрунтованих вимог про відшкодування збитків, які пред`являються до страхувальника як підрядника за договором транспортних перевезень.

В судовому засіданні у Верховному Суді 26.07.2022 уповноважений представник позивача - Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG 21.01.2017 - відповідаючи на запитання стосовно того, договір страхування якого виду був укладений між Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина та Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) зазначила, що мали місце відносини страхування відповідальності перевізника.

Оскільки правовідносини між Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина та Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG врегульовані правом іноземної держави, в цьому випадку Німеччини, а зміст відповідних правових норм, в тому числі і щодо правових підстав переходу від Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина до Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG. прав стосовно втрати та/або пошкодження товарів, у тому числі права на пред`явлення претензій до третіх осіб незалежно від їх правової підстави судами не досліджено, вважаю, що це також є додатковою підставою для скасування оскаржених судових рішень та направленню справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Посилання судів на акт приймання-передачі від 21.06.2019, в якому вказано, що Firma MTD Skuratowicz GmbH, Німеччина переуступила страховику Carl Rieck Assecuradeur seit 1845 (GmbH & Co.) KG усі права стосовно втрати та/або пошкодження товарів, у тому числі права на пред`явлення претензій до третіх осіб незалежно від їх правової підстави є явно недостатнім для висновку про перехід до страховика відповідного права вимоги або набуття ним такого права на іншій правовій підставі.

І насамкінець, щодо належного відповідача у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Як встановлено судами попередніх інстанцій у цій справі, в матеріалах справи міститься договір добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника № А 499262 від 15.06.2017, що був укладений між Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" (страховик) та Приватним підприємством "Транс-Авто-Д" (страхувальник).

Предметом цього договору (пункт 1) є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди життю та/або здоров`ю фізичної особи або її майну, а також шкоди, заподіяної майну юридичної особи, під час здійснення автоперевезень відповідно до положень Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів, включаючи протокол до Конвенції 1978 та транспортного законодавства тієї держави, на території якої сталася подія, що призвела до страхового випадку.

У пункті 3.3 вказаного договору зазначені страхові ризики, зокрема: відповідальність за втрату або пошкодження вантажу, відповідальність перед третіми особами.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України № 85/96-ВР «Про страхування».

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 Цивільного кодексу України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Статтею 1194 Цивільного кодекс України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Системний аналіз норм, які містяться в главі 67 Цивільного кодексу України та Закону України № 85/96-ВР «Про страхування» дозволяє зробити висновок, що законодавець введенням інституту страхування взагалі, і страхування цивільно-правової відповідальності зокрема, мав на меті «цивілізувати» відносини, пов`язані з відшкодуванням шкоди, мінімізувати негативні майнові наслідки заподіяння шкоди як для потерпілої особи (в першу чергу), так і для винної особи, цивільно-правова відповідальність якої була застрахована, що виражається у тому, що відшкодуванні спричиненої винною особою шкоди має здійснюватися не такою особою, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески, у якого застрахована відповідальність винної особи.

Тобто, основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Положення законодавства про страхування спрямовані як на захист прав потерпілої особи на відшкодування шкоди (першочергово), так і на те, що винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала правові позиції щодо застосування законодавства про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (справи №№ 755/18006/15-ц, 569/96/17, 760/15471/15-ц, 147/66/17 та інші).

У цій справі мало місце добровільне страхування цивільно-правової відповідальності, що втім, не робить висновки Великої Палати Верховного Суду, нерелевантними до цієї справив частині особи, зобов`язаної відшкодувати завдані збитки.

Такий висновок (щодо релевантності) підтверджується і посиланням в п. 24.33 постанови КГС ВС від 26.07.2022 на Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів: «У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 910/16906/20».

Оскільки судами у цій справі не було повною мірою досліджено умови договору добровільного страхування відповідальності автомобільного перевізника № А 499262 від 15.06.2017 щодо сплати страхувальником страхового платежу, розміру страхової суми та ліміту відповідальності страховика тощо, то і це є підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій і направлення справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Суддя Верховного Суду В.Я. Погребняк