ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
"28" липня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/1315/21
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Прядко О.В.,
за участю секретаря судового засідання: Фролова М.В.,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву представника Фермерського господарства "Олгрис" про ухвалення додаткового судового рішення від 16.07.2022 у справі №906/1315/21
за позовом Фермерського господарства "Олгрис"
до Андрушківської сільської ради Житомирського району Житомирської області
про визнання протиправним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди,
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 13.07.2022 позов Фермерського господарства "Олгрис" задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Андрушківської сільської ради Житомирської області №646 від 19.10.2021 "Про відмову фермерському господарству "Олгрис" в поновленні договору оренди землі №92 від 05.03.2012 та підписанні додаткової угоди"; визнано укладеною між Андрушківською сільською радою та ФГ "Олгрис" додаткову угоду до договору оренди землі №92 від 05.03.2012, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Попільнянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.03.2012 за №01846, право оренди за яким зареєстровано за ФГ "Олгрис" (ідентифікаційний код 38047176), на той самий строк і на тих самих умовах в редакції, викладеній у резолютивній частині цього рішення; стягнено з відповідача на користь позивача 4540,00 грн судового збору.

18.07.2022 до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення від 16.07.2022, згідно з якою останній просив стягнути з Андрушківської сільської ради Житомирської області на користь Фермерського господарства "Олгрис" витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 21840,00 грн. До заяви додано документи згідно зазначеного у ній додатку (а.с.198-207).

Ухвалою господарського суду від 19.07.2022 призначено судове засідання для розгляду вказаної заяви на 28.07.2022 о 10:00.

28.07.2022 на електронну пошту суду від відповідача надійшла заява про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу (зменшення розміру витрат) від 28.07.2022 №519/02-25 (а.с.212).

Представники сторін у засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлені завчасно та належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалася, а їх неявка не перешкоджає розгляду даної заяви, враховуючи відсутність обставин, що могли б стати підставою для відкладення розгляду такої, суд дійшов висновку про можливість вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за відсутності представників сторін за наявними матеріалами.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, дослідивши заперечення відповідача з цього приводу та інші матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч.1 та п.1 ч.3 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, і витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 ст.124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У тексті позовної заяви позивач повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складає, зокрема, 10400,00 грн витрат на правову допомогу (а.с. 8).

З матеріалів справи слідує, що правову допомогу ФГ «Олгрис» у даній справі надавав адвокат Спесивцев Вадим Валерійович, повноваження та обсяг прав якого підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1023332 від 07.12.2021 (а.с.55); Спесивцев В.В. має право на зайняття адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН №000453 від 28.03.2019 (а.с.56).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 ГПК України).

Так, при ухваленні рішення Господарського суду Житомирської області від 13.07.2022 за наслідками розгляду справи №906/1315/21 питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалося. До закінчення судових дебатів представник позивача - адвокат Спесивцев В.В. заявив, що письмові докази розміру судових витрат, які сторона має сплатити у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач дотримав вимоги, встановлені ч.8 ст.129 ГПК України.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 цього Кодексу).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18).

Так, на підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і для визначення розміру витрат заявником надано договір (угода) №1/08-21 про надання правової допомоги від 10.08.2021, розрахунок виконаних робіт (наданих послуг) №СВВ-000003 від 14.07.2022, квитанцію до прибуткового касового ордера №140722/2 від 14.07.2022.

Отже, 10.08.2021 між Фермерським господарством "Олгрис" (далі - клієнт) та адвокатом Спесивцевом Вадимом Валерійовичем (далі адвокат) укладено договір (угоду) №1/08-21 про надання правової допомоги (далі договір (угода)) (а.с.202-203), відповідно до п.1.1 якого, за цим договором (угодою) адвокат приймає на себе доручення клієнта про надання клієнту юридичної допомоги обумовленого цим договором виду в інтересах клієнта на умовах, передбачених договором, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за дії адвоката по надання правової допомоги, а також у випадку необхідності - фактичні витрати, пов`язані з виконанням договору.

Характер та зміст прийнятого адвокатом доручення: захист прав і охоронюваних законом інтересів клієнта на підприємствах, установах, організацiях незалежно вiд форм власностi та підпорядкування, що включає зокрема: надання правової допомоги, представництво інтересів клієнта з питань, що пов`язані з правом володіння та користування земельними дiлянками, зокрема але не виключно щодо поновлення договорiв оренди земельних ділянок, якi знаходяться у приватній та/або комунальній власностi, укладення нових договорiв оренди землі та відповідна реєстрація іншого речового права (права оренди) у передбачений законом спосіб, визнанням протиправними та скасування вiдмов уповноважених органiв, якi є розпорядниками земельних ділянок щодо відмови у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою та поновлення договорiв оренди землі, у зокрема, Господарському суді Житомирської області.

Згідно з п.1.2. договору (угоди), сума гонорару згідно прийнятого доручення сплачується за погодженням сторін.

Гонорар за цим договором вноситься клієнтом протягом трьох днів з дня підписання цього договору, або у інших випадках з дня фактичного виконання робіт, що підтверджується відповідним розрахунком. Підтвердженням факту внесення клієнтом гонорару є складений адвокатом письмовий документ (розписка, прибутковий касовий ордер, квитанцiя тощо). Порушення клієнтом строкiв внесення гонорару, або внесення гонорару в неповній сумі дає адвокату право достроково розірвати договiр із залишенням адвокатом частини внесеної клієнтом неповної суми гонорару пропорційно виконанiй адвокатом роботі (п.1.6 договору (угоди)).

Відповідно до п.1.7 договору (угоди), договір вважається чинним з моменту його підписання та діє два роки або до закінчення виконання адвокатом оплаченого клієнтом доручення, та з правом дострокового припинення договору у випадках, передбачених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», процесуальними кодексами України, Правилами адвокатської етики.

Адвокатом Спесивцевом В.В., згідно договору про надання правової допомоги №1/08-21 від 10.08.2021, складено розрахунок виконаних робіт (наданих послуг) №СВВ-000003 від 14.07.2022 про те, що виконавцем надано правову допомогу у справі №906/1315/21, що включає такі послуги: ознайомлення з первинними документами замовника з метою пiдготовки позовної заяви до суду - (1 год.); пiдготовка позовної заяви з вiдповідними додатками - (2 год.); сплата судового збору (30 хв.); подання позовної заяви до Господарського суду Житомирської областi (3 год.); вiдрядження до Господарського суду Житомирської областi на участь у судових засіданнях: 18.01.22, 15.02.22 - (10 год.); участь у судових засiданнях у режимі вiдеоконференції: 18.05.22, 22.06.22, та 13.07.22 - (4 год.30 хв.).

Згідно вказаного розрахунку, 1 година роботи адвоката 1040,00 грн. Всього 21 год = 21840,00 грн. Отже, загальна вартість робiт (послуг) без ПДВ 21840,00 грн (а.с.206).

На підтвердження внесення ФГ «Олгрис» гонорару адвокатом надано квитанцію до прибуткового касового ордера №140722/2 від 14.07.2022 на суму 21840,00 грн (а.с.205).

Відповідач зі свого боку подав заяву про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу (зменшення розміру витрат) від 28.07.2022 №519/02-25, згідно з якою заперечив відносно заявленої позивачем суми, оскільки у договорі (угоді) №1/08-21 про надання правової допомоги від 10.08.2021 відсутня інформація щодо погодженої з позивачем суми гонорару, до заяви не надано погодженого розрахунку наданих послуг, акта приймання-передачі наданих послуг. Відповідач відмітив, що гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, а розмір заявленої позивачем суми є непідсильним для бюджету сільської ради в умовах воєнного стану в країні (а.с.212).

При вирішенні питання про наявність/відсутність підстав для задоволення заяви ФГ «Олгрис», приймаючи до уваги заперечення іншої сторони, суд враховує нижчезазначене.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

За приписами ч.3 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до положень ст.901 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У договорі (угоді) №1/08-21 про надання правової допомоги від 10.08.2021 ціна визначена сторонами як гонорар.

Згідно зі ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.

Водночас, за змістом ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).

У розумінні положень ч.5 ст.126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, недотримано вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом витраченим адвокатом на виконання робіт.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч.ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (наведений правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 11.11.2021 у справі №910/7520/20).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited проти України" від 23.01.2014, у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015).

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (схожа правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постанові від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, у постанові від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та у постановах від 13.02.2020 у справі №910/2170/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Матеріалами справи підтверджується факт надання адвокатом Спесивцевом В.В. професійної правничої допомоги ФГ «Олгрис» у справі №906/1315/21.

Суд відхиляє заперечення відповідача щодо відсутності розрахунку наданих послуг та акта приймання-передачі, оскільки умовами договору (угоди) №1/08-21 про надання правової допомоги від 10.08.2021 не передбачено підписання сторонами акта приймання-передачі, натомість відповідно до п.1.6 такого, фактичне виконання робіт підтверджується розрахунком. У додатках до заяви про ухвалення додаткового рішення міститься розрахунок з описом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), їх вартістю та витраченим ним часом.

Разом із тим, суд вважає, що «підготовка позовної зави з відповідними документами» включає в себе і «ознайомлення з первинними документами замовника з метою підготовки позовної заяви до суду», так само «подання позовної заяви до Господарського суду Житомирської області» передбачає і «сплату судового збору», тобто такі послуги є взаємопов`язаними і не потребують окремого виділення.

Також суд встановив, що згідно бази даних автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду», 07.12.2021 представник позивача подав через канцелярію суду одинадцять подібних за змістом позовних заяв про визнання протиправним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди (справи №906/1311/21, №906/1312/21, №906/1314/21, №906/1315/21, №906/1317/21, №906/1319/21, №906/1320/21, №906/1321/21, №906/1322/21, №906/1323/21, №906/1324/21), що свідчить про однотипність і повторюваність дій, відсутність потреби у додатковому вивченні юридичної природи спірних правовідносин чи виконанні значного обсягу юридичної і технічної роботи, не вимагало великих затрат часу на їх підготовку і подання до суду. Водночас даний спір не є складним за доказовою базою, не містить складних розрахунків.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів, якими заявник обґрунтовує час участі у судових засіданнях у режимі відеоконференції - 4 год 30 хв, оскільки за протоколами судового засідання від 18.05.2022, 22.06.2022 і 13.07.2022 загальна тривалість таких близько 2 год 25 хв з урахуванням їх затримки, а також відрядження до Господарського суду Житомирської області на участь у судових засіданнях 18.01.2022, 15.02.2022 - 10 год, хоча тривалість засідання 18.01.2022 відповідно до протоколу судового засідання - 23 хв, а засідання 15.02.2022 взагалі не проводилося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, а час, який міг бути витрачений адвокатом на дорогу (м.Вінниця - м.Житомир і назад) згідно картографічних даних складає 5 год 20 хв, доказів протилежного не надано та з матеріалів справи не вбачається (а.с.126-128, 153, 169-170, 184-185, 187-188).

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.11.2021 у справі №910/7520/20).

Такі докази, відповідно до ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши розрахунок виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), приймаючи до уваги заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 21840,00 грн є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг і витраченим часом на їх надання, не відповідають критерію реальності таких витрат і розумності їх розміру, а стягнення таких становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, тому вважає за доцільне не присуджувати позивачу всі заявлені до стягнення витрати на професійну правову допомогу, а отже задовольнити заяву представника позивача від 16.07.2022 частково та стягнути з відповідача 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; в частині стягнення 11840,00 грн - відмовити.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 244 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Фермерського господарства "Олгрис" про ухвалення додаткового судового рішення від 16.07.2022 у справі №906/1315/21 задовольнити частково.

2. Стягнути з Андрушківської сільської ради Житомирського району Житомирської області (13543, Житомирська обл., Попільнянський р-н., с. Андрушки, вул. Шкільна, 1, ) на користь Фермерського господарства "Олгрис" (13543, Житомирська обл., Попільнянський р-н, село Андрушки, вул. Жарки, будинок 11, ) 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В частині стягнення 11840,00 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 02.08.22

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2 - позивачу (рек.) та на ел.пошту: ; ;

3 - відповідачу (рек.) та на ел.пошту: .