УХВАЛА

28 липня 2022 року

м. Київ

Справа № 910/14341/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Погребняка В. Я.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників:

Міністерства оборони України: Цицюра В. І.

Державної казначейської служби України: Олешко О. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Державної казначейської служби України

про роз`яснення постанови Верховного Суду від 16.06.2021

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУГАНСЬКА ФІРМА ПО АГРОХІМІЧНОМУ ОБСЛУГОВУВАННЮ СІЛЬСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА "АГРОХІМ"

до Міністерства оборони України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна казначейська служба України

про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 24 133 681,71 грн

ІСТОРІЯ СПРАВИ

(І) Короткий зміст рішень суду, ухвалених під час первинного розгляду справи

(1.1) Короткий зміст рішення суду першої інстанції

1. Рішенням від 21.08.2019 Господарський суд міста Києва задовольнив частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУГАНСЬКА ФІРМА "АГРОХІМ" (далі - ТзОВ "ЛУГАНСЬКА ФІРМА "АГРОХІМ") про відшкодування матеріальної шкоди. Стягнув з Міністерства оборони України на користь ТзОВ "ЛУГАНСЬКА ФІРМА "АГРОХІМ" упущену вигоду в сумі 10 183 500,00 грн, 3 % річних в сумі 2 547 088,07 грн, інфляційні втрати в сумі 11 330 470,12 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 360 915,87 грн.

2. Місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність належними й допустимими доказами заявлених позивачем вимог щодо стягнення упущеної вигоди, а також наявність підстав для часткового задоволення позову, через помилки в розрахунках, в частині стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та відмову у задоволені позову в частині стягнення 5 000,00 грн витрат на проведення економічної експертизи, оскільки останні не є збитками в розумінні статті 225 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

(1.2) Короткий зміст рішень суду апеляційної інстанції

3. Північний апеляційний господарський суд постановою від 10.02.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову відмовив повністю. Стягнув з ТзОВ "ЛУГАНСЬКА ФІРМА "АГРОХІМ" на користь Міністерства оборони України 543 007,85 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована відсутністю факту протиправного винного діяння, яке спричинило заподіяння збитків позивачу, що виключає покладення на відповідача відповідальності з відшкодування збитків та помилковим застосуванням місцевим господарським судом до спірних правовідносин положення статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки інфляційні втрати та 3 % річних не нараховуються на суму боргу, який виник з деліктних правовідносин. До того ж Міністерство оборони України не є належним відповідачем за відповідними вимогами позивача.

(1.3) Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

5. Постановою від 02.12.2020 Верховний Суд скасував постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 та справу № 910/14341/18 передав на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, оскільки апеляційний господарський суд при вирішенні справи неправильно застосував до спірних правовідносин положення статті 625 ЦК України та не врахував висновку щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц. Крім того не перевірив наданий позивачем суду розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, правильність періоду нарахованого та заявленого позивачем до стягнення розміру процентів річних та інфляційних втрат, а також суми упущеної вигоди відповідно до норм права, які регулюють спірні правовідносини.

6. Окрім того, суд касаційної інстанції зауважив, що апеляційний господарський суд, обмежившись посиланням на те, що Міністерство оборони України не є належним відповідачем у справі, не надав оцінку доводам позивача, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заявлені до Міністерства оборони України, не врахувавши висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 22.03.2019 у справі № 910/23120/16.

(ІІ) Короткий зміст судових рішень, ухвалених під час нового розгляду справи

(2.2) Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

7. 10.02.2021 Північний апеляційний господарський суд прийняв постанову, якою рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 у справі № 910/14341/18 залишив без змін. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишив за Міністерством оборони України. Стягнув з Міністерства оборони України на користь ТзОВ "ЛУГАНСЬКА ФІРМА "АГРОХІМ" 724 010,45 грн судового збору за подання апеляційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2020 у справі № 910/14341/18.

8. Апеляційний господарський суд погодився з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення заявлених позивачем до стягнення 3 % річних та інфляційних втрат з огляду на допущені помилки в розрахунках останніх.

9. Також суд апеляційної інстанції визнав обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача збитків в сумі 10 183 500,00 грн у зв`язку з неодержанням прибутку, взявши до уваги висновок експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М. С. Бокаріуса від 15.04.2019 № 5151/5545/5549 складений за результатом проведення експертизи, призначеної ухвалою суду від 06.02.2019 у справі № 910/14341/18, згідно якого розмір заявленого позивачем до стягнення неодержаного доходу підтверджується на суму 10 183 500,00 грн. При цьому апеляційний господарський суд зауважив, що розмір неодержаного доходу позивача також підтверджується тим, що він здійснював звичайну господарську діяльність, яку після знищення майна був позбавлений можливості продовжувати та отримувати звичайний дохід, тоді як відповідач не спростував висновку судової експертизи та не довів суду обставин, які б підтверджували невідповідність цього висновку обставинам справи.

10. Щодо заявлених позивачем до стягнення 5 000,00 грн витрат на проведення економічної експертизи апеляційний господарський суд, як і суд першої інстанції, дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки зазначена сума не є збитками в розумінні статті 225 ГК України.

(2.3) Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

11. Постановою Верховного Суду від 16.06.2021 касаційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 у справі № 910/14341/18 в частині стягнення 10 183 500,00 грн упущеної вигоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. Змінено мотивувальні частини постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019 у справі № 910/14341/18 в частині розгляду позовних вимог про стягнення 2 547 088,07 грн - 3 % річних та 11 330 470,12 грн інфляційних втрат шляхом їх викладення в редакції цієї постанови. Змінено резолютивну частину рішення Господарського суду міста Києва від 21.08.2019, залишену без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 у справі № 910/14341/18 в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, виклавши її в такій редакції: "Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУГАНСЬКА ФІРМА ПО АГРОХІМІЧНОМУ ОБСЛУГОВУВАННЮ СІЛЬСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА "АГРОХІМ" (вул. Печенізька, буд. 8, м. Київ, 04107, ідентифікаційний код - 21833721) 833 777,41 грн - 3 % річних, 2 651 920,02 грн інфляційних втрат, 52 296,71 грн витрат зі сплати судового збору за подання позову до суду. У решті заявлених до стягнення 3 % річних та інфляційних втрат відмовити". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУГАНСЬКА ФІРМА ПО АГРОХІМІЧНОМУ ОБСЛУГОВУВАННЮ СІЛЬСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА "АГРОХІМ" (вул. Печенізька, буд. 8, м. Київ, 04107, ідентифікаційний код - 21833721) на користь Міністерства оборони України (проспект Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ідентифікаційний код - 00034022) 466 606,65 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги та 622 142,18 грн витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

12. Постанова суду касаційної інстанції мотивована неврахуванням судами попередніх інстанцій того, що у спірних правовідносинах відповідальною є держава та невірним визначенням дати початку обрахунку нарахувань 3 % річних та інфляційних втрат, що спричинило помилки в розрахунку заборгованості.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

IV. Узагальнені доводи особи, яка подала заяву

(Державна казначейська служба України)

13. 05.07.2022 до Верховного Суду від Державної казначейської служби України надійшла заява про роз`яснення постанови Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18 у порядку статті 245 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

14. У зазначеній заяві Державна казначейська служба України посилаючись на те, що в постанові Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18 не зазначено джерела стягнення коштів, які підлягають безспірному списанню на користь позивача, а саме за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України як державного органу що заподіяв збитки за бюджетною програмою КПКВК 3504030 "Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб" чи за бюджетною програмою КПКВК 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою".

15. В обґрунтування поданої заяви Державна казначейська служба посилається на виникнення обставин, що унеможливлюють виконання постанови в обраний судом спосіб.

V. Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

(ТзОВ "АСГАРД ФІНАНС")

16. Міністерство оборони України у запереченнях стосовно заяви Державної казначейської служби України про роз`яснення постанови Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18 вважає, що вона не підлягає задоволенню посилаючись на те, що кошти слід стягувати з держави за рахунок Державного бюджету України, а не за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

VI. Оцінка аргументів учасників справи

17. Відповідно до частин першої, другої статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

18. Згідно із частиною першою статті 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

19. Виходячи зі змісту наведеної норми, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

20. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

21. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

22. Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані або є незрозумілими для заінтересованих осіб (схожі за змістом висновки Велика Палата Верховного Суду викладала у своїх ухвалах від 09.07.2018 у справі № 911/2050/16, від 14.05.2019 у справі № 904/2538/18, від 18.06.2019 у справі № 903/922/17, від 03.03.2021 у справі № 910/5953/17, від 24.11.2021 у справі № 910/18647/19 та Верховний Суд в постановах від 23.07.2021 у справі № 923/628/17, від 09.02.2022 у справі № 904/4380/21,від 27.04.2022 у справі № 925/1499/17).

23. Втім з поданої заяви не вбачається, що в заявника виникають труднощі в розумінні резолютивної частини постанови Верховного Суду, оскільки фактично його вимоги спрямовані не на усунення неточностей рішення суду або його незрозумілості шляхом роз`яснення, а фактично він просить роз`яснити порядок і спосіб виконання рішення.

24. Отже, подана Державною казначейською службою заява за змістом її вимог та обґрунтування не стосується роз`яснення судового рішення у розумінні статті 245 ГПК України.

VII. Висновки за результатами розгляду заяви

25. Згідно з приписами частини четвертої статті 245 ГПК України про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу.

26. Ураховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Державної казначейської служби України у роз`ясненні постанови Верховного Суду від 16.06.2021 у цій справі.

VIІI. Щодо розподілу судових витрат

27. Зважаючи на висновок Верховного Суду про відмову у задоволенні заяви, судові витрати, понесені за її розгляд, у відповідності до приписів статті 129 ГПК України покладаються на заявника.

На підставі викладеного та керуючись статтями 233, 234, 245, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державній казначейській службі України у роз`ясненні постанови Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді О. В. Васьковський

В. Я. Погребняк