РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.07.2022Справа № 910/2621/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи

за позовом акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго»

до акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 209795,30 грн,

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду звернулося з позовом акціонерне товариство (далі - АТ) «ДТЕК Дніпроенерго» до акціонерного товариства (далі - АТ) «Українська залізниця» про стягнення 209795,30 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач прострочив терміни доставки вантажів.

Суд своєю ухвалою від 22.02.2022 відкрив провадження у справі № 910/2621/22 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у поданому суду відзиві визнав позов на суму 118334,00 грн.

За твердженням відповідача, позивач неправомірно нарахував 91461,30 грн штрафу за накладними № 51700599 (досильна залізнична накладна № 45350956, сума штрафу 2239,50 грн), № 42907154 (сума штрафу 31348,20 грн) та № 42790972 (сума штрафу 57873,60 грн).

У свою чергу позивач у відповіді на відзив зазначив, що додані відповідачем до накладної № 51700599 (досильна залізнична накладна № 45350956) (вагони №№ 56965403, 60726346, 63870752), до накладної № 42790972 (вагони №№62007117, 62469200, 62112289, 56047020, 53522686, 56122468, 60027760, 59727255, 56626484, 63869945, 60729126, 60728375, 54779434, 56660707, 59437640, 59725069 ) та до накладної № 42907154 (вагони №№59472522, 56917271, 60726130, 54777990, 60357951, 63523401, 63869846, 56745136, 62314604, 59416818, 62522677, 56872153, 56957772) документи не засвідчують обставин, що могли б виключити відповідальність відповідача за прострочення доставки вантажу.

Відповідач подав клопотання про зменшення штрафу до 1 грн, оскільки:

- відсутні докази понесення позивачем збитків;

- введений воєнний стан на всій території України;

- зруйноване та пошкоджене майно відповідача у кількості 1883 одиниці;

- відновлює інфраструктуру власними силами, матеріалами і коштами;

- здійснює перевезення гуманітарних вантажів, військової техніки та озброєння, як внесок у спільну перемогу над ворогом;

- АТ «Українська залізниця» внесено до переліку підприємств, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, який затверджений постановою КМУ від 04.03.2015 №83;

- відповідач евакуював 3,8 млн людей;

- відповідно до постанови КМУ від 04.11.2015 №891 залізничний транспорт здійснює військові залізничні перевезення;

- у відповідача у зв`язку з воєнними діями зменшились доходи, збільшились витрати і він позбавлений можливості отримувати прибуток;

- відповідач для збалансування доходів та витрат змушений був ввести режим простою працівників, обмеження таких витрат як матеріальна допомога, одноразові заохочення та інші компенсаційні виплати.

Позивач заперечив проти задоволення цього клопотання та зазначив таке.

Відповідач порушує строки доставки вугілля довгий час і на постійній основі - отже, зменшення неустойки в цьому випадку нівелює саму суть застосування штрафної санкції і спонукає відповідача і надалі до порушень у сфері перевезень.

Відповідач вважається фінансово спроможним оплатити суму штрафних санкцій у повному обсязі. Так, загальновідомим є той факт, що відповідач закінчив 2021 рік (рік у якому він допустив порушення) з доходом у 101,9 млрд грн та прибутком у розмірі майже півмільярда гривень, що підтверджується відкритими даними у мережі Інтернет (сайт Міністерства інфраструктури України за адресою https://mtu.gov.ua/news/33458.html; сайт Першого ділового телеканалу за адресою https://fbc.ua/news/ekonomika-uk/v-uz-elektrifikovano-47-kolij-golova-pravlinnya-uz/).

Також відповідач отримує з державного бюджету значні кошти на його підтримку у зв`язку з введенням воєнного стану та для забезпечення належного функціонування (17950 млн грн), що підтверджується п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №193 «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету».

Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 22.06.2022 № 441 значно збільшені коефіцієнти що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, що також дуже покращують фінансовий стан відповідача.

Відповідач не пояснив зазначені обставини та їх вплив на його платоспроможність.

Окрім цього у разі неможливості сплатити повну суму відповідач має право просити її розстрочення чи відстрочення. У той же час баланс господарсько-правових відносин фактично порушується у разі зменшення суми штрафу яка підлягає сплаті враховуючи протиправні дії відповідача якими порушені строки виконання умов договору. Справедлива сатисфакція вимагає застосування відповідальності у погодженому сторонами договору розмірі.

Забезпечення належного виконання зобов`язань за господарським договором є виключно обов`язком відповідача і в проблемах, що стосуються неможливості здійснення цього, у тому числі які пов`язані з організацією перевезень і фінансових результатів, винен виключно сам відповідач та його неналежна внутрішня організація господарської діяльності.

Крім того, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації постраждав не тільки відповідач, постраждали також об`єкти енергетики, що належать АТ «ДТЕК Дніпроенерго» і це також можна вважати загальновідомим фактом, оскільки це було широко освітлено у публічному просторі:

- через бойові дії були зруйновані мости та ділянки залізниці, внаслідок чого було припинено поставки вугілля і з 05.05.2022 за відсутності палива було зупинено роботу Запорізької теплової станції, яка належить позивачеві (сайти в мережі інтернет -суспільне.новини ІНФОРМАЦІЯ_1 /, РБК Україна ІНФОРМАЦІЯ_3, українські новини ІНФОРМАЦІЯ_2

- неодноразово була обстріляна Криворізька теплова станція, яка належить позивачеві, що призвело до пожеж та значних ушкоджень (сайти в мережі інтернет - ТСН ІНФОРМАЦІЯ_4 , Рівне вечірнє ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

На підставі електронного договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 30.06.2020 № 45-38024583/2020-001 акціонерне товариство «Українська залізниця» (перевізник) зобов`язалося надавати акціонерному товариству «ДТЕК Дніпроенерго (замовнику) послуги з організації та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги, а позивач зобов`язався оплачувати ці послуги.

Протягом вересня-грудня 2021 року AT «Укрзалізниця» здійснила на адресу АТ «ДТК Дніпроенерго» (вантажоодержувач ДТЕК Запорізька ТЕС) доставку вантажів по залізничним накладним: 50398080, 50401223, 50410141, 50577261, 50722263, 50730860, 50792241, 51006682, 51006690, 51010544, 51171684, 51403921, 51453249, 51453256, 51454932, 51457323, 51496503, 51645109, 51649689, 51665552, 51700599, 51847366, 51899961, 51950921, 52018728, 52101821, 52102399, 52102415, 52102464, 42556167, 42650945, 42650952, 42650960, 42790972, 42907154 та електронними досильними залізничними накладними 45858644, 45858552, 45858305, 46163408, 50738335, 50756055, 46443354, 46443388, 51028017, 51028025, 51028033, 47324009, 47753926, 47934922, 51460673, 47871637, 47871629, 47871611, 45132198, 51671006, 45153954, 45350956, 51850840, 51952539, 52108941, 52108933, 42670851 (далі разом - вантаж).

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з пунктом 2 статті 908 ЦК України, пунктом 5 статті 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються транспортними кодексами, транспортними уставами та іншими нормативно-правовими актами і правилами.

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права та відповідальність залізниць, підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (із змінами та доповненнями), зареєстрованих в МЮ України 24.11.2000 № 644 (далі - Правила № 644 від 21.11.2000), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів (статті 41, 116 Статуту) у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок. Згідно з п. 2.4. Правил обчислення термінів доставки вантажів, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Згідно з п. 2.4 наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9. Правил).

Відповідно до ст. 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

- 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

- 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

- 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Згідно з п. 8 Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Відповідач визнав, що частину вантажу доставлено позивачу із порушенням встановленого терміну доставки.

За правилами ч. 1 ст.75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Спірними є вимоги про стягнення 91461,30 грн штрафу за накладними № 51700599 (досильна залізнична накладна № 45350956) (2239,50 грн), № 42907154 (31348,20 грн) та № 42790972 (57873,60 грн).

Заперечуючи проти стягнення:

- 2239,50 грн штрафу за накладною № 51700599 (досильна залізнична накладна № 45350956) відповідач посилається на комерційний акт від 16.11.2021, що був складений на залізничній станції «Енергодар» та яким підтверджується факт неприбуття на кінцеву залізничну станцію «Енергодар» вагонів №№ 56965403, 60726346, 63870752. При цьому у вказаному комерційному акті є посилання на акти загальної форми №5183 від 15.11.2021 ст. Запоріжжя-1 Придніпровської залізниці про відчеплення вагонів та №986 від 16.11.2021 ст. Енергодар Придніпровської залізниці про неприбуття вагонів.

Водночас наявність комерційного акту, складеного 16.11.2021 на кінцевій станції «Енергодар», не засвідчує обставин, що могли б виключити відповідальність відповідача за прострочення доставки. Крім того наданий відповідачем акт загальної форми №5183 від 15.11.2021 не підтверджує правомірність затримки вагонів на залізничній станції Запоріжжя-1, оскільки в ньому зазначено, що спірні вагони відчеплені у зв`язку зі зменшенням ваги поїзду. Проте, відповідно до п. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, для засвідчення невідповідності маси вантажу даним зазначеним у перевізних документах складається комерційний акт, який відповідач не надав;

- 57873,60 грн за накладною № 42790972 відповідач посилається на акт загальної форми від 27.12.2021 №37397, що складений на залізничній станції Знаменка Одеської залізниці та у якому вказується, що по вагонам №№62007117, 62469200, 62112289, 56047020, 53522686, 56122468, 60027760, 59727255, 56626484, 63869945, 60729126, 60728375, 54779434, 56660707, 59437640, 59725069 збільшується термін доставки на 3 доби згідно з п. 2.9 наказу №644 від 21.11.2000 - перерва в перевезенні не з вини залізниці внаслідок введення карантину згідно з постановою КМУ від 11.03.2020 №211 та статті 14/1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також конвенційних заборон.

- 31348,80 грн за накладною № 42907154 відповідач послався на акт загальної форми від 29.12.2021 №37486, що складений на залізничній станції Знаменка Одеської залізниці та у якому вказується, що по вагонам №№59472522, 56917271, 60726130, 54777990, 60357951, 63523401, 63869846, 56745136, 62314604, 59416818, 62522677, 56872153, 56957772 збільшується термін доставки на 2 доби згідно з п. 2.9 наказу №644 від 21.11.2000 - перерва в перевезенні не з вини залізниці внаслідок введення карантину згідно з постановою КМУ від 11.03.2020 №211 та статті 14/1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також конвенційних заборон.

Однак, в жодному зі вказаних нормативно-правових актів не вказано, що введення карантину є підставою для обґрунтованої перерви в строках для доставки вантажів (у спірному випадку вугілля).

Крім того зазначені акти загальної форми складені з порушеннями, оскільки не заповнені всі передбачені типовою формою (п. 1 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334 та додаток №6 до Правил користування вагонами та контейнерами, що затверджені наказом Мінтрансу від 25.02.1999 №113) відомості.

З огляду на викладене відповідач не надав належних доказів, що підтверджували б відсутність його вини та неможливість нарахування штрафу за прострочення доставки вантажу за спірними залізничними накладними.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання можливості зменшення розміру неустойки, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 ГК України надає право суду у випадку, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, зменшити розмір цих санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Враховуючи, що позивач і відповідач виконують стратегічні завдання для захисту людей та зміцнення обороноздатності країни та їх діяльність знаходиться під негативним впливом військової агресії, суд вважає, що зменшення штрафу з 209795,30 грн до 104897,65 грн (50%) матиме наслідком дотримання балансу інтересів сторін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» до акціонерного товариства «Українська залізниця».

Стягнути з акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03150, код 40075815) на користь акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» (вул. Добролюбова, 20, м. Запоріжжя, 69006, код 00130872) 104897,65 грн штрафу, 3146,93 грн судового збору.

Відмовити в іншій частині позову.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя С. А. Ковтун