РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2022Справа № 910/2124/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Шкурдової Л.М., розглянувши матеріали справи №910/2124/22

за позовом Приватного акціонерного товариства «Екопрод»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця»

про стягнення 26 229,00 грн

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Екопрод» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення 26 229,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язання щодо забезпечення схоронності вантажу під час його перевезення, в зв`язку з чим виникла нестача вантажу на суму 26 229,00 грн, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 у справі №910/2124/22 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Про стан розгляду справи №910/2124/22 сторони були повідомлені відповідно до приписів ст.120 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується поверненням на адресу суду поштового конверта, надісланого на адресу ПрАТ «Екопрод», та рекомендованого повідомлення про вручення АТ «Укрзалізниця» поштового відправлення №304.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Повідомленням від 30.03.2020 №48-23981928/2020-001 АТ «Укрзалізниця» (перевізник) засвідчило прийняття від ПрАТ «Екопрод» (замовник) заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

30.07.2021 між ТОВ «ТАН-2001» (постачальник) та ПрАТ «Екопрод» (покупець) було укладено договір поставки №66, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця окремими партіями товар, а покупець - оплатити та прийняти казаний товар.

Відповідно до специфікації №4 від 20.08.2021 до договору загальна сума товару, що постачається на адресу покупця становить 17 450 040,00 грн, кількість - 1 000 т. Умови оплати товару - 100% передплата.

Згідно з вказаною специфікацією постачальник виставив рахунок-фактуру від 20.08.2021 №20/08-01 на суму 17 450 040,00 грн, який був оплачений позивачем, що підтверджується платіжним дорученням від 20.08.2021 №2192.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов наведеного договору постачальник в особі відправника (ПрАТ «ДЗМД») передав залізниці до перевезення вантаж (суперфосфат подвійний) із станції відправлення Правда (Придніпровська залізниця) на станцію призначення Добропілля (Донецька залізниця) для одержувача вантажу - ПрАТ «Екопрод», загальною масою 127 920 кг, що підтверджується залізничною накладною від 31.08.2021 №45676467.

Згідно з вказаною залізничною накладною було направлено вагон №62235007 (маса вантажу 63 960 кг) і вагон №67867614 (маса вантажу 63 960 кг).

Згідно з пунктом 2.1 Правил оформлення перевізних документів, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

На станції Добропілля Донецької залізниці 05.09.2021 було складено комерційний акт №493102/98, згідно з яким при комісійному зважуванні вагону №67867614 на 150-тонних вагах виявлено нестачу вантажу, яка становила 1540 кг (за накладною нетто - 63 960 кг, а фактично - 62 420 кг). В комерційному відношенні розміщення вантажу в біг-бегах в 2 яруси на рівні бортів, біг-беги не зв`язані між собою. В верхньому ярусі нараховується 36 непошкоджених місць. Над 6, 7 люками з правого боку 2 мішки розірвані, наявний розсип вантажу. Над 6, 7 люками наявне вільне місце довжиною 3,6 м, шириною 1,2 м, глибиною 1,1 м. Вивантажувальні люки щільно закриті, течі вантажу не було, завідувач вантажним двором у штаті відсутній, вагон слідував без супроводу охорони.

Статтею 920 ЦК України закріплено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про залізничний транспорт» залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Згідно ст. 23 вищевказаного Закону перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічна норма викладена і в частині 1 ст. 314 ГК України.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до ст. 113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 129 Статуту залізниць України закріплено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для мінеральних добрив становить 1,5% маси, зазначеної в перевізних документах. Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Оскільки товар перевозився в мішках (біг-бегах), тобто в упаковці, норма його недостачі повинна розраховуватися від його маси брутто.

Як вбачається з комерційного акта №493102/98 від 05.09.2021 було пошкоджено три біг-беги з вантажем. Оскільки маса одного біг-бега згідно зі специфікацією №4 та накладною №45676467 становить 820 кг, то маса брутто, від якої розраховується норма нестачі становить 2460 кг.

Отже, норма недостачі вантажу становить 36,9 кг (2460 кг х 1,5%).

З урахуванням норми недостачі (1,5 % від маси), нестача вантажу у вагоні №67867614 становить 1,5031 т (1,540 т - 0,0369 т).

28.10.2021 позивачем було надіслано на адресу АТ «Укрзалізниця» претензію щодо відшкодування вартості втраченого вантажу (вих. №3045 від 27.10.2021).

Згідно зі ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до пункту 2.7 Роз`яснень президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної.

Вартість однієї тони втраченого вантажу становить 17 450 грн з ПДВ, що підтверджується специфікацією №4 до договору поставки №66 від 30.07.2021, рахунком-фактурою №20/08-01 від 20.08.2021 та видатковою накладною від 31.08.2021 №31/08-01.

Таким чином, сума вартості втраченого вантажу становить: 26 229,09 грн = 17 450,00 грн (вартість однієї тонни вантажу з ПДВ) х 1,5031 тонни (маса недостачі вантажу).

За змістом норм Закону України «Про залізничний транспорт» та Статуту залізниць України залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Отже, обставини недостачі, які зафіксовані комерційним актом, свідчать про незабезпечення залізницею збереження вантажу в процесі перевезення.

За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. залізниця відшкодовує фактичні збитки, які виникли з її вини під час перевезення вантажу (ст.113, 114 Статуту залізниць України).

Як визначено правилами видачі вантажів (затверджені Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року) вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Нормами чинного законодавства визначено, що за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Розмір відповідальності за недостачу вантажу з вини залізниці обраховується виходячи з вартості вантажу, визначеної на підставі рахунка або іншого документа вантажовідправника.

Відповідачем не надано до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження відсутності вини відповідача у втраті вантажу позивача, відтак, в силу положень вище наведених норм відповідач відповідає перед позивачем за шкоду, завдану нестачею вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Таким чином, вартість нестачі вантажу, яка мала місце під час здійснення перевезення є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України та підлягає відшкодуванню відповідачем як перевізником, який відповідає перед позивачем за шкоду, завдану нестачею вантажу.

З огляду на те, що відповідачем не спростовано доводи позивача та не доведено, що втрата частини вантажу сталася не з його вини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 26 229,00 грн вартості втраченого вантажу згідно наведеного позивачем розрахунку, щодо розміру вартості втраченого вантажу відповідачем заперечень не наведено.

Відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5, ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Екопрод» (36002, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Довженка, будинок 2А, ) 26 229 (двадцять шість тисяч двісті двадцять дев`ять) грн 00 коп. - суму боргу та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 00 коп. - витрати зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Людмила ШКУРДОВА