ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2022 р. м. Житомир Справа № 906/132/22

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Русецька Ю.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Саламаха А.В. - адвокат, ордер серія АА №1183264 від 10.05.2022

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства приватної агрофірми "ЛАН"

до Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод"

про стягнення 1 580 771,36 грн.

Процесуальні дії по справі.

Приватне підприємство приватна агрофірма "ЛАН" звернулося до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" 1580771,36 грн., з яких: 1450000,00 грн. боргу, 72500,00 грн. штрафу, 58271,36 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 09.03.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, вказав, що про дату, час та місце судового засідання учасники справи будуть повідомлені після усунення обставин, які загрожують життю, здоров`ю та безпеці учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.04.2022 суд призначив підготовче засідання на 10.05.2022.

10.05.2022 на адресу суду від Приватного підприємства приватна агрофірма "ЛАН" надійшла заява про долучення до матеріалів справи орієнтовного розрахунку суми судових витрат (а.с.96-103).

Ухвалою суду від 10.05.2022р. відкладено підготовче засідання на 26 травня 2022 р.

У підготовчому судовому засіданні 26.05.2022р. судом оголошувалась перерва до 31.05.2022.

Ухвалою суду від 31.05.2022р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 05 липня 2022 р.

05.07.2022р. від позивача засобами електронного зв`язку надійшло письмове обґрунтування позовних вимог в частині стягнення пені та штрафних санкцій, їх розрахунок за договором поставки (а.с.118-119).

В судовому засіданні 05.07.2022р. представник позивача подав докази оплати наданих правничих послуг (а.с.120, 121).

В судовому засіданні 05.07.2022р. судом оголошено перерву до 14.07.2022р.

13.07.2022р. від позивача засобами електронного зв`язку надійшло письмове обґрунтування позовних вимог в частині стягнення пені та штрафних санкцій, їх розрахунок за договором поставки (а.с.125-129).

В судовому засіданні 14.07.2022р. судом оголошено перерву до 01.08.2022р.

В судовому засіданні 01.08.2022р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторонами був укладений договір поставки №20-10-21 від 20 жовтня 2021 року.

На виконання умов даного договору позивач поставив відповідачу на підставі видаткових накладних товар на загальну суму 5314280,00 грн.

Відповідач, в порушення умов договору, повний розрахунок за отриманий товар не здійснив, сплативши лише 3864280,00 грн.

Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем згідно накладних за поставлений товар склала 1450000,00 грн.

За порушення строків розрахунків, позивач нарахував до стягнення з відповідача 72500,00 грн. 20% штрафу та 58271,36 грн. пені.

Відповідач не скористався правом подачі письмового відзиву на позовну заяву в порядку ст.165 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Про дату, час та місце проведення судового засідання представник відповідача був повідомлений під розписку в судовому засіданні 14.07.2022р. (а.с.131).

Згідно ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою, суд вирішує справу за відсутності представника відповідача.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

20.10.2021р. між Приватним підприємством приватною агрофірмою "ЛАН" (постачальник) та Державним підприємством "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (покупець) було укладено договір поставки зернових культур №_20-10-21_ (а.с.9-12), згідно п.1.1 якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором поставляти зернові культури (далі - продукція), а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти й оплатити таку продукцію.

Відповідно до п.1.2 договору загальна кількість продукції, що є предметом поставки за цим договором, її дольове співвідношення за видами та кількістю визначається додатковими угодами та/або додатками та/або специфікаціями до цього договору, які є його невід`ємними частинами.

Згідно п.2.1 договору ціна на продукцію, що поставляється за цим договором, встановлюється у додаткових угодах та/або додатках та/або специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п.4.8 договору постачальник реєструє податкову накладну, скріплену електронним цифровим підписом, в Єдиному реєстрі податкових накладних, у строки, встановлені законодавством. Реєстрації підлягають всі без винятку податкові накладні, незалежно від їх суми. Після отримання звіту про доставку та квитанції про підтвердження реєстрації (прийнятті) податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних продавець відправляє таку податкову накладну покупцеві в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку за допомогою системи "М.Е.Dос". Відправка покупцеві зареєстрованих податкових накладних продавцем здійснюється не пізніше 15 календарних днів з дати виписки податкової накладної/коригування податкової накладної.

Пунктами 5.1, 5.2 договору сторони визначили, що оплата продукції покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахункових рахунок постачальника.

Строк оплати - 86% попередня оплата в день відвантаження товару, остаточний розрахунок в розмірі 14% після реєстрації податкових накладних протягом трьох календарних днів.

Умовами п.п. 7.5, 7.6 договору визначено, що за односторонню відмову від виконання своїх зобов`язань, що випливають з цього договору винна сторона несе відповідальність у вигляді відшкодування завданих цими діями прямих збитків та зобов`язується одноразово сплатити штраф на користь іншої сторони у розмірі 5% від ціни поставки.

За прострочення платежу покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідач свої зобов`язання щодо попередньої оплати вартості товару не виконував. Разом з тим, незважаючи на відсутність попередньої оплати, позивач здійснював поставку товару відповідачу.

Протягом періоду з 19.10.2021 по 19.11.2021 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 5314280,00 грн., згідно наступних видаткових накладних (а.с.13-32):

- № 241 від 19.10.2021 на суму 191080, 01 грн.;

- № 240 від 20.10.2021 р. на суму 455 445,00 грн.;

- № 242 від 21.10.2021 р. на суму 72 790,00 грн.;

- № 246 від 22.10.2021 р. на суму 224 750,00 грн.;

- № 247 від 23.10.2021 р. на суму 227 505,00 грн.;

- № 252 від 27.10.2021 р. на суму 150 800,00 гри.;

- № 254 від 28.10.2021 р. на суму 297 500,00 грн.;

- № 256 від 29.10.2021 р. на суму 640 080,00 грн.;

- № 257 від 30.10.2021 р. на суму 64 960,00 грн.;

- № 265 від 04.11.2021 р. на суму 279 860,00 грн.;

- № 266 від 05.11.2021 р. на суму 295 820,00 грн.;

- № 268 від 09.11.2021 р. на суму 253 680,00 грн.;

- № 269 від 10.11.2021 р. на суму 306 250,00 грн.;

- № 270 від 11.11.2021 р. на суму 276 360,00 грн.;

- № 271 від 12.11.2021 р. на суму 287 700,00 грн.;

- № 272 від 13.11.2021 р. на суму 294 280,00 грн.;

- № 301 від 15.11.2021 р. на суму 215 460,00 грн.;

- № 302 від 17.11.2021 р. на суму 283 500,00 грн.;

- №315 від 18.11.2021 р. на суму 352 380,00 грн.;

- № 321 від 19.11.2021 р. на суму 335 160,00 грн.

При цьому, поставка товару за видатковою накладною № 241 від 19.10.2021 на суму 191080, 01 грн., здійснена до укладення сторонами договору поставки №_20-10-21_ від 20.10.2021р., тобто поза межами його дії.

Позивачем за результатами виконаних поставок (здійснених операцій) оформлені відповідні податкові накладні (а.с.51-70).

Всупереч умов п.п. 5.1, 5.2 договору, попередню оплату товару відповідач не здійснював. Часткова сплата вартості товару в сумі 3864280,00 грн. здійснена після його отримання, що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с.33-50).

Згідно акту звірки розрахунків за період з 01.01.2021р. по 08.02.2022р., підписаного сторонами, станом на 08.02.2022р. заборгованість ДП "Житомирський лікеро-горілчаний завод" становить 1450000,00 грн. (а.с.71).

Оскільки відповідач борг не сплатив, Приватне підприємство приватна агрофірма "ЛАН" звернулося до суду з позовом про стягнення з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" 1450000,00 грн. боргу

Крім того, позивач заявив до стягнення штраф за односторонню відмову від виконання своїх зобов`язань у розмірі 5% від суми несплаченого боргу, що становить 72500,00 грн. та 58271,36 грн. пені.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, між сторонами виникли правовідносини з поставки товару на підставі договору поставки зернових культур №_20-10-21_ від 20.10.2021р. та видаткової накладної №241 від 19.10.20214р.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з приписами ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ст.538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Як вже зазначалося, пунктом 5.2 договору сторони визначили порядок оплати - 86% попередня оплата в день відвантаження товару, остаточний розрахунок в розмірі 14% після реєстрації податкових накладних протягом трьох календарних днів.

Матеріали справи свідчать, що відповідач не дотримувався умов договору в частині попередньої оплати товару. Натомість позивач, незважаючи на відсутність попередньої оплати, здійснював поставку товару, що вказує на те, що у відповідача згідно ст. 538 ЦК України, виник обов`язок 86% вартості поставленого за договором товару сплатити після його отримання від позивача, згідно приписів ст. 692 ЦК України.

Судом також встановлено, що за видатковою накладною №241 від 19.10.2021р. поставка товару була здійснена поза межами договору №_20-10-21_ від 20.10.2021р., тому обов`язок з оплати вартості поставленого за вказаною видатковою накладною товару виник у відповідача, згідно ч.1 ст. 692 ЦК України, в моменту отримання товару 19.10.2021р.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що заборгованість відповідача за поставлений йому товар становить 1450000,00 грн. Доказів сплати відповідачем вказаної суми матеріали справи не містять.

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині сплати коштів за отриманий товар в даному випадку покладено на відповідача, і останній не скористався правом подачі відзиву на спростування доводів позивача, не надав суду доказів погашення боргу, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 1450000,00 грн. вартості поставленого товару та задовольняє їх в повному обсязі.

Щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача пені в сумі 58271,36 грн. за несвоєчасно проведені розрахунки за поставлений товар, суд зазначає наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

Частиною 1 ст.549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З розрахунку позивача вбачається, що пеня ним нарахована на несвоєчасно сплачені кошти в розмірі 86% від вартості товару, які мали бути сплачені як попередня оплата, так і на заборгованість по сплаті остаточної вартості товару у розмірі 14%, яка мала бути сплачена відповідачем протягом трьох календарних днів від дати реєстрації відповідних податкових накладних (а.с.72-74).

На заборгованість в розмірі 86% від вартості товару, позивач пеню нараховує з наступного дня після отримання товару. При обрахунку пені на заборгованість по сплаті вартості товару у розмірі 14%, датою прострочки платежу позивач визначив дату через три дні від дати створення податкової накладної.

Здійснюючи розрахунок пені, кошти отримані від відповідача згідно платіжних доручень, позивач зараховував в погашення заборгованості за поставлений товар на власний розсуд - частково в рахунок погашення заборгованості в розмірі 86 % і частково на погашення остаточних платежів в розмірі 14%.

Разом з тим, відповідач проти такого зарахування не заперечив, контрольний розрахунок заявлених позивачем сум не надав.

Згідно розрахунку позивача розмір пені за несвоєчасно сплачені кошти в розмірі 86 % становить 43915,47 грн., 14% - 14355,89грн.

Крім того, з розрахунку позивача вбачається, що на заборгованість за видатковою накладною №241 від 19.10.2021р., поставка за якою відбулася поза межами дії договору поставки №_20-10-21_, позивач також нарахував пеню в сумі 332,84 грн., з яких 153,07грн. нараховані за несвоєчасно перераховані 86% від вартості товару та 179,77 грн. на 14% від вартості товару.

Суд звертає увагу, що за змістом ч.1 ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Враховуючи, що положення договору поставки №_20-10-21_ не поширюються на правовідносини з поставки товару за видатковою накладною №241 від 19.10.2021р., нарахування пені за несвоєчасно проведені розрахунки за вищевказаною накладною є неправомірним, тому суд відмовляє в стягненні 332,84 грн.

З огляду на вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.

Перевіривши розрахунок пені, враховуючи порядок зарахування позивачем в рахунок погашення заборгованості, отриманих від відповідача коштів, суд дійшов висновку, що правомірною та арифметично вірною за несвоєчасно проведені розрахунки в розмірі 86 % від вартості товару є пеня в сумі 43762,40 грн.

За таких обставин, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.4.8 договору постачальник реєструє податкову накладну, скріплену електронним цифровим підписом, в Єдиному реєстрі податкових накладних, у строки, встановлені законодавством. Реєстрації підлягають всі без винятку податкові накладні, незалежно від їх суми. Після отримання звіту про доставку та квитанції про підтвердження реєстрації (прийнятті) податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних продавець відправляє таку податкову накладну покупцеві в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку за допомогою системи "М.Е.Dос". Відправка покупцеві зареєстрованих податкових накладних продавцем здійснюється не пізніше 15 календарних днів з дати виписки податкової накладної/коригування податкової накладної.

Окрім того, згідно п.п.13, 14, 15 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМ України від 29 грудня 2010 р. № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Тобто, належним доказом реєстрації податкових накладних є відповідна квитанція про реєстрацію податкової накладної.

В той же час, позивач надавши копії податкових накладних, не надав суду квитанцій в підтвердження їх реєстрації, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити початок прострочення виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати 14% вартості отриманого товару та перевірити правомірність виконаного позивачем обрахунку пені.

З огляду на викладене, в задоволенні позовних вимог про стягнення 14176,12 грн. пені, нарахованої на заборгованість зі сплати 14% вартості товару, суд відмовляє у зв`язку з їх недоведеністю.

Відносно вимог про стягнення з відповідача 72500,00 грн. штрафу, нарахованого на підставі п.7.5 договору на заборгованість в сумі 1450000,00 грн. за односторонню відмову від виконання своїх зобов`язань за договором, суд зазначає наступне.

Відмова від зобов`язання означає односторонню волю сторони, яка повідомляє іншу сторону зобов`язання про свою відмову і з цього моменту зобов`язання вважається припиненим.

Одностороння відмова від зобов`язання може бути повною або частковою. В разі повної відмови зобов`язання припиняється. Часткова відмова має наслідком зміну умов зобов`язання, припинення його в частині змісту, від якої відмовляється сторона.

Матеріали справи не містять доказів односторонньої відмови відповідача від виконання своїх зобов`язань щодо оплати отриманого товару.

В той же час, позивач вказує, що відповідач здійснив частковий розрахунок за отриманий товар в сумі 3864280,00 грн., на підтвердження чого надав суду копії платіжних доручень.

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що відбулася одностороння відмова відповідача від виконання зобов`язання в частині оплати отриманого товару, і зобов`язання відповідача припинилося повністю або частково, тому застосування позивачем штрафу, передбаченого п.7.5 договору, в даному випадку є безпідставним, в зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог про стягнення 72500,00 грн. штрафу слід відмовити.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України", зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 1493762,40 грн., з яких 1450000,00 грн. боргу та 43762,40 грн. пені, нарахованої за несвоєчасно проведену оплату 86% вартості товару, поставленого на виконання умовд договору поставки.

Суд відмовляє в стягненні 72500,00 грн. штрафу та 14508,96 грн. пені, з яких: 332,84 грн., пеня нарахована за несвоєчасну сплату товару отриманого поза межами дії договору та 14176,12 грн. пеня нарахована за несвоєчасну сплату 14% від вартості товару.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір в сумі 22406,45 грн., сплачений за розгляд задоволених позовних вимог в сумі 1493762,40 грн., покладається на відповідача.

Згідно ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду копії: договору про надання правової допомоги від 28.01.2022р., додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 28.01.2022р., акту №1 здачі-приймання фактично наданих правових послуг від 06.05.2022р., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №000884 від 24.02.2020р., платіжного доручення №1921 від 04.07.2022р. про сплату 55000,00 грн., оригінал ордеру адвоката та оригінал рахунку на оплату №4 від 09.05.2022р. (а.с. 75-77, 96-103, 120, 121).

В пункті 1.5 додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 28.01.2022р. сторони погодили, що погоджений сторонами розмір оплати послуг адвоката є фіксованим, не залежить від кількості судових засідань, витраченого часу на відрядження, витраченого часу на підготовку документів по зазначеній справі, в т.ч. але не виключно позовної заяви, заперечення на відзив на позовну заяву, клопотання, заяви, тощо та становить 60000,00 грн. Сторони погодили, що зазначена сума коштів за послуги адвоката може сплачуватись частинами, про що сторони підписують відповідний акт.

Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Втім, якщо винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги була визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, то вона за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

З огляду на приписи п.3 ч.4 ст.129 ГПК України та враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 56697,47 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" (10008, м.Житомир, вул.Святослава Ріхтера, 38, )

на користь Приватного підприємства приватної агрофірми "ЛАН" (13225, Житомирська обл., Чуднівський рн., с.Бабушки, вул.Центральна, 5А, )

- 1450000,00 грн. боргу;

- 43762,40 грн. пені;

- 22406,45 грн. витрат зі сплати судового збору;

- 56697,47 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено: 08.08.22

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1 - до справи

2,3 - сторонам (рек. з повід)