ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2022м. ДніпроСправа № 904/1774/21
за позовом позивача-1: Компанії FOLIONA MANAGEMENT LIMITED, Лімасол, Кіпр

позивача-2: Компанії ACHILLIA MANAGEMENT LIMITED, м. Лімасол, Кіпр

до відповідача-1: Компанії GRIF CORPORATION LLP, м. Лондон, Великобританія

відповідача-2: Товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг", м. Дніпро

про переведення прав та обов`язків покупця та визнання прав власності на частку в статутному капіталі

Суддя Крижний О.М.

Секретар судового засідання Баворовська Г.П.

Представники:

Від позивача-1: Буря О.Є., ордер серія АЕ №1143082, адвокат

Від позивача-2: Буря О.Є. ордер серія АЕ №1145151, адвокат

Від відповідача-1: Костюченко Н.О., довіреність від 13.05.2021 № 8981, адвокат

Від відповідача-2: Угрин В.М., довіреність від 13.05.2021 № 8981, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Компанія FOLIONA MANAGEMENT LIMITED та Компанія ACHILLIA MANAGEMENT LIMITED звернулися до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Компанії GRIF CORPORATION LLP та Товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг", в якому просять:

- перевести з компанії GRIF CORPORATION LLP на компанію FOLIONA MANAGEMENT LIMITED права та обов`язки покупця на частину частки в статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" в розмірі 43691,85 грн.;

- визнати за компанією FOLIONA MANAGEMENT LIMITED право власності на частку в статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" в розмірі 43691,85 грн.;

- перевести з компанії GRIF CORPORATION LLP на компанію ACHILLIA MANAGEMENT LIMITED права та обов`язки покупця на частину частки в статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" в розмірі 43691,85 грн.;

- визнати за компанією ACHILLIA MANAGEMENT LIMITED право власності на частку в статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" в розмірі 43691,85 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі є учасниками Товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" з частками в статутному капіталі в грошовому виразі 284395,8 грн. та 284346,4 грн. відповідно. Позивачам стало відомо, що відповідач-2 відчужив належну йому частку в розмірі 167564,8 на користь одного з учасників - компанії GRIF CORPORATION LLP та вибув з переліку учасників. Позивачі вважають, що при передачі частки товариства в розмірі 167564,8 грн. компанії GRIF CORPORATION LLP відбулося порушення переважного права інших учасників на придбання частки, так як позивачам не було повідомлено про намір товариства відчужувати свою частку. Позивачі зазначають, що мають намір придбати частку в статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" пропорційно до розмірів своєї частки.

Від позивачів надійшло клопотання про витребування доказів, в якому просили витребувати у Товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" оригінал договору, на підставі якого Товариство з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" передало частку в статутному капіталі в розмірі 167564,8 грн. Компанії GRIF CORPORATION LLP.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2021 клопотання про витребування доказів задоволено та зобов`язано Товариство з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" надати до Господарського суду Дніпропетровської області договір, на підставі якого Товариство з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" передало частку в статутному капіталі в розмірі 167564,80 грн. Компанії GRIF CORPORATION LLP (засвідчену копію надати до 07.05.2021 - для долучення до матеріалів справи, оригінал - для огляду в судовому засіданні).

Враховуючи те, що відповідач-1 у справі є нерезидентом та з метою його належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання суд звертався до Центрального Органу запитуваної Держави Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії з проханням про вручення відповідачу судових/позасудових документів у справі № 904/1774/21.

Відповідач-1 проти задоволення позову заперечує, зазначає, що Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та Статутом товариства передбачено переважне право учасника на придбання частки лише у випадку відчуження третій особі, а не іншому учаснику товариства. Крім того, відповідач-1 звертає увагу, що позивачами не доведено того, що між відповідачами укладено договір купівлі-продажу, а також не доведено чому саме позивачі вважають укладеним договір купівлі-продажу, а не будь-який інший правочин, не доведено оплатність чи безоплатність договору. Також відповідач-1 зауважує, що позивачами не внесено на депозитний рахунок суду грошові кошти в розмірі, сплаченому покупцем на виконання договору купівлі-продажу частки (частини частки), що вважає додатковою підставою для відмови в позові.

Відповідач-2 не скористався правом на подання відзиву на позов.

Від представника позивачів надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до припинення перебування сторони в складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. Клопотання обґрунтоване тим, що єдиний уповноважений представник позивачів адвокат Данканич Євген Іванович 25.02.2022 призваний до лав Збройних Сил України, які активно здійснюють заходи по відсічі збройної агресії Російської Федерації та території України, що підтверджується відповідною відміткою (п.9) військового квитка.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2022 в задоволенні клопотання представника позивачів-1,2 про зупинення провадження у справі відмовлено.

Від відповідача-2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить зупинити провадження у справі №904/1774/21 до набрання чинності рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/7538/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Архон" до Компанії GRIF CORPORATION LLP та Товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" про визнання правочину недійсним.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2022 в задоволенні клопотання відповідача-2 про зупинення провадження у справі відмовлено.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач-2 у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2021, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2022 до відповідача-2 застосовано заходи процесуального примусу у вигляді штрафу за неподання витребуваних судом доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин відчуження на користь Компанії GRIF CORPORATION LLP частки у статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг", наявність/відсутність порушення прав інших учасників товариства, наявність/відсутність підстав для переведення прав та обов`язків покупця за договором на позивачів-1,2 та визнання за ними права власності на частки у статутному каптіталі.

Товариство з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" (далі Товариство) створене згідно чинного законодавства України внаслідок перетворення (реорганізації) Відкритого акціонерного товариства "Центральний універмаг" на Товариство з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" на підставі рішення чергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Центральний універмаг", протокол від 17 травня 2011 року, рішення позачергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Центральний універмаг", протокол від 20 вересня 2011 року та рішення загальних зборів засновників Товариства, протокол №1 від 20 вересня 2011 року.

На дату останньої редакції Статуту Товариства, зареєстрованого 27.05.2014 року, а також згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 24.01.2020, статутний капітал Товариства був сформований у розмірі 1 258 267,40 гривень та розподілений наступним чином:

ОСОБА_1 - 49,4 грн. (0,00393 %);

ОСОБА_2 - 49,4 грн. (0,00393 %);

ОСОБА_3 - 98,8 грн. (0,00785 %);

ОСОБА_4 - 49,4 грн., (0,00393 %);

ОСОБА_5 - 49,4 грн. (0,00393 %);

Компанія АЧІЛЛІА МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД - 284 346,4 грн., (22,5983 %);

Компанія "ГРІФ - КОРПОРЕЙШН ЛЛП" - 521 565,2 грн. (41,4500 %);

Товариство з обмеженою відповідальністю "Архон" - 98,8 грн. (0,0079 %);

Компанія ФОЛІОНА МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД - 284 395,8 грн. (22,6022 %);

Товариство з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" - 167 564,8 грн. (13,31803 %);

Позивачі-1,2 зазначають, що їм стало відомо, що Товариство з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" належну йому частку в розмірі 167 564,8 грн., відчужило на користь одного з учасників - Компанії "ГРІФ КОРПОРЕЙШН ЛЛП". Факт придбання відповідачем-1 частки Товариства в статутному капіталі, що належала Товариству, простежується зокрема з інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за якою розмір внеску до статутного фонду Компанії "ГРІФ КОРПОРЕЙШН ЛЛП" збільшено з 521 565,20 грн. до 689 130,00 грн., тобто на 167 564,8 грн., що відповідає частці в статутному капіталі, що належала Товариству. При цьому саме Товариство з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" вибуло з переліку учасників за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Це також підтверджується копіями акту прийому передачі частки в статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" від 28.02.2020 та заяви про зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 05.03.2020.

Позивачі-1,2 вважають, що при передачі частки Товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" в розмірі 167564,8 грн. Компанії "ГРІФ КОРПОРЕЙШН ЛЛП" мало місце порушення переважного права інших учасників Товариства з додатковою відповідальністю на придбання частки, що відчужуються Товариством. Таким чином позивачі-1,2 просять перевести на них права та обов`язки покупців на частину частки в статутному капіталі та визнати за ними право власності на ці частки.

Вказане і стало причиною виникнення спору.

Відповідно до частини п`ятої статті 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право вимагати в судовому порядку переведення на себе прав і обов`язків покупця частки (частини частки), якщо переважне право такого учасника товариства є порушеним. Позовна давність за такими вимогами становить один рік.

Зазначена норма встановлює спеціальний спосіб судового захисту учасника товариства з обмеженою чи додатковою відповідальністю, переважне право якого порушене: такий учасник може звернутися до суду з позовом про переведення на нього прав і обов`язків покупця.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини п`ятої статті 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/2388/20.

Разом з цим Верховний Суд зазначає про те, що лише у разі порушення переважного права учасника товариства з обмеженою відповідальністю, останній набуває права вимагати в судовому порядку переведення на себе прав і обов`язків покупця частки (частини частки).

Водночас, у силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відчуження власником свого майна визначено частиною першою статті 346 ЦК України є однією з підстав припинення права власності, які залежать від волі власника.

Відповідно до частин 1, 2 статті 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Відступлення частки в статутному капіталі товариства має своєю метою припинити право власності на цю частку, щоб певна інша особа набула право на цю частку. Відступлення за правовою природою є відчуженням частки за волею учасника, що спрямоване на передачу учасником іншій особі (одному чи кільком учасникам цього товариства або третім особам) у власність належної йому частки або її частини. У вказаних відносинах поняття "відступлення" і "відчуження" є тотожними, оскільки вони є аналогічними за правовими наслідками.

Відступлення (відчуження) частки у статутному капіталі є правовим механізмом, за яким відбувається її відчуження на підставі договору купівлі-продажу, міни або дарування тощо.

Позов про переведення прав та обов`язків покупця за договором за своєю суттю відповідає такому способу захисту прав та інтересів, як зміна правовідношення (пункт 6 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України), та найкраще відповідає змісту порушеного переважного права, способу (характеру) його порушення, наслідкам, які спричинило порушення, а також є найпростішим шляхом, який забезпечує для позивача відновлення та реалізацію відповідного переважного права. Положення про способи захисту порушеного переважного права особи відображені також у пункті 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 909/337/19.

Продаж учасником товариства з обмеженою чи додатковою відповідальністю частки з порушенням переважного права іншого учасника (учасників) товариства не зумовлює недійсність відповідного правочину. Наслідком такого порушення є право учасника (учасників) вимагати в судовому порядку переведення на нього (на них) прав та обов`язків покупця частки.

Для вирішення даного спору необхідним є дослідження наявності чи відсутності у позивачів переважного права на придбання частки та чи відбулося порушення такого права.

Відповідно до п.6.4 Статуту Товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" у разі придбання частки (її частини) учасника самим Товариством, воно зобов`язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам у термін, що не перевищує одного року та в порядку, встановленому Статутом і законом, або зменшити свій Статутний капітал відповідно до законодавства України. Протягом цього періоду розподіл прибутку, а також голосування і визначення кворуму у вищому органі проводяться без урахування частки, придбаної Товариством.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі.

Згідно приписів частин 2-4 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" якщо кілька учасників товариства скористаються своїм переважним правом, вони придбавають частку (частину частки) пропорційно до розміру належних їм часток у статутному капіталі товариства.

Учасник товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, зобов`язаний письмово повідомити про це інших учасників товариства та поінформувати про ціну та розмір частки, що відчужується, інші умови такого продажу. Якщо жоден з учасників товариства протягом 30 днів з дати отримання повідомлення про намір учасника продати частку (частину частки) не повідомив письмово учасника, який продає частку (частину частки), про намір скористатися своїм переважним правом, вважається, що такий учасник товариства надав свою згоду на 31 день з дати отримання повідомлення, і така частка (частина частки) може бути відчужена третій особі на умовах, які були повідомлені учасникам товариства.

Якщо учасник товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, отримав від іншого учасника письмову заяву про намір скористатися своїм переважним правом, такі учасники зобов`язані протягом одного місяця укласти договір купівлі-продажу пропонованої до продажу частки (частини частки).

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", статут товариства може містити інші відомості, що не суперечать закону.

Згідно приписів ч. 3 ст. 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.

На думку позивачів статут товариства передбачає переважне право учасників на придбання частки не лише у випадку її відчуження третім особам, але також і у випадку відчуження частки іншим учасникам товариства.

Відповідачі не погоджуються з такою думкою позивачів, вважають що у позивачів відсутнє переважне право.

Суд звертає увагу на довільне тлумачення позивачами положень статуту товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг".

Так, пунктом 5.2 Статуту Товариства передбачено, що будь-який учасник товариства має право продати (відступити) свою частку (її частину) у статутному (складеному) капіталі товариства одному чи кільком учасникам цього товариства або третім особам.

Відповідно до п.5.3 Статуту Товариства, учасники Товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники Товариства не скористаються своїм переважним правом протягом трьох днів з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину), частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.

Отже, пункт 5.3. статуту визначає порядок реалізації переважного права на придбання частки у статутному капіталі саме у випадку відчуження її третім особам, а не іншим учасникам.

Позивач аргументує свою позицію тим, що перше речення не містить посилання на відчуження третім особам, а тому вважає, що переважне право існує і у випадку відчуження іншим учасникам.

Суд звертає увагу, що перше речення містить термін "переважне право". За загальним правилом, даний термін означає саме переважне право перед третіми особами.

Про це чітко зазначено у ч. 1 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", відповідно до якої учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі.

Вказана норма визначає виникнення в учасника товариства переважного права на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, тобто права переважної покупки, лише у випадку коли іншим учасником товариства продається своя частка (частина частки) третій (сторонній) особі (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 911/178/20).

Переважне право - це право (правомочність), яка забезпечує першочерговість перед іншими (третіми) особами на вчинення певної юридичної дії. Метою застосування інституту переважного права у корпоративних правовідносинах є збереження складу учасників товариства (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 922/3754/20).

Також, відповідно до висновку щодо застосування норм права, що міститься у п.93 постанови Великої палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/2388/20 учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі, якщо інше не передбачено корпоративним договором, стороною якого є такий учасник.

Суд також звертає увагу, що положення пункту 5.3 статуту необхідно тлумачити в цілому у поєднанні всіх речень. Друге і третє речення доповнюють і конкретизують положення першого речення, передбачають порядок його дотримання та виконання. І стосуються саме переважного права перед третіми особами.

Таким чином, положення статуту товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" не передбачають особливостей реалізації переважного права та не наділяють учасників переважним правом у випадку відчуження частки не лише третім особам, а також і іншому учаснику, про що помилково вважають позивачі.

Також статут товариства не передбачає особливостей відчуження частки самим товариством.

Таким чином, судом встановлена відсутність у позивачів переважного права на придбання відчужуваної частки у статутному капіталі товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг", що має наслідком прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про переведення прав і обов`язків покупця за договором.

Вимоги про визнання права власності на частки в статутному капіталі за позивачами фактично є похідними від вимог про переведення прав та обов`язків покупців, а тому також задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, надані відповідачами докази і пояснення на спростування наявності переважного права є більш вірогідними, ніж докази та пояснення, надані позивачами на підтвердження своїх позовних вимог. Позивачами не доведено наявність підстав для переведення прав і обов`язків покупця за договором. Отже позов задоволенню не підлягає.

Матеріали справи не містять договору на підставі якого Товариство з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" передало частку в статутному капіталі в розмірі 167564,80 грн. Компанії GRIF CORPORATION LLP. Вказаний договір було витребувано у відповідача-2 ухвалою суду від 21.04.2021, проте договір не надано.

Суд звертає увагу, що судом встановлено відсутність переважного права позивачів на придбання частки у статутному капіталі. Відповідно, наявність чи відсутність у матеріалах справи договору не вплине на рішення суду про відмову у задоволенні позовних вимог. Тому суд не вважає за необхідне повторно витребовувати договір чи вживати інші заходи для його отримання, оскільки це вплине також і на строки розгляду даної справи.

У той же час у зв`язку з невиконанням процесуальних обов`язків, а саме ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, судом до відповідача-2 застосовано заходи процесуального примусу у вигляді штрафу на підставі ухвали суду.

Суд вважає таке вирішення даного питання оптимальним з точки зору процесуальної економії та дотримання розумних строків розгляду спору.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. З урахуванням розглядуваних відносин, інші аргументи сторін по справі стосуються викладених та проаналізованих у рішенні обставин та доводів сторін, розширюють та доповнюють їх, не змінюючи сутність правовідносин та їх оцінку, надану судом, і, відповідно, не потребують окремої оцінки.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати понесені позивачами покладаються на позивачів.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Компанії FOLIONA MANAGEMENT LIMITED, Компанії ACHILLIA MANAGEMENT LIMITED до Компанії GRIF CORPORATION LLP та Товариства з додатковою відповідальністю "Центральний універмаг" про переведення прав та обов`язків покупця та визнання прав власності на частку в статутному капіталі - відмовити.

Судові витрати понесені позивачами покласти на позивачів.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08.08.2022

Суддя О.М. Крижний