ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
про повернення заяви
за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
про скасування запису про державну реєстрацію права власності
без виклику представників сторін
ОСОБА_1 звернулося до Тернопільського міськрайонного суду з позовною заявою до Державного реєстратора Лановецької міської ради Парій Миколи Васильовича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Галицька фінансова компанія", за участі третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонзер" про скасування запису про державну реєстрацію права власності.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 22.01.2020 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 02.07.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення міськрайонного суду Тернопільської області від 22.01.2020 скасовано та прийнято нове судове рішення яким позовні вимоги задоволено.

Постановою Верховного суду від 09.02.2022 Касаційну скаргу державного реєстратора Лановецької міської ради Парія М.В. задоволено частково. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.01.2020 та постанову Тернопільського апеляційного суду від 02.07.2020 скасовано. Провадження у справі закрито. Роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарських судів та про наявність у неї права протягом десяти днів з дня отримання відповідної постанови звернутися до Верховного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

27.04.2022 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Верховного суду від 12.05.2022 справу №607/21964/19 передано для продовження розгляду до Господарського суду Тернопільської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 03.06.2022, головуючим суддею для розгляду справи №607/21964/19 визначено суддю Чопко Ю.О.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 13.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №607/21964/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.07.2022.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою від 31.07.2022 (вх.№4986 від 04.08.2022) про забезпечення позову, згідно якої просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- заборони ТзОВ "Галицька фінансова компанія" проводити будь-які дії щодо відчуження та зміни користувачів квартири АДРЕСА_2 ;

- заборони відділу реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради реєструвати місце проживання будь-яких осіб у квартирі АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що вона є власницею спірного майна; ТзОВ "Галицька фінансова компанія" з 2019 вчиняє незаконні дії щодо спірної квартири, просить забезпечити позов визначеним нею способом.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття визначеного ним заходу до забезпечення позову, господарський суд не вбачає підстав для вжиття такого, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

Статтею 137 ГПК України передбачено перелік заходів забезпечення позову, серед яких, зокрема, заборона вчиняти певні дії;

Згідно із ч.ч. 1, 6 ст.140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати, довести, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вимоги щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову викладені у статті 139 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, у п. 6 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Зазначене вище положення закону є імперативним та не допускає подвійного тлумачення.

Однак, в порушення вказаних вище імперативних приписів чинного процесуального законодавства, заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Натомість, заявником надано оцінку недоцільності такого застосування, оскільки забезпеченням позову не наносяться збитки відповідачу.

З приводу наведеного слід зазначити, що саме суд, а не позивач, визначає вірогідність завдання відповідачу збитків у зв`язку з забезпеченням позову. Зокрема, згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 та 4 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Правовий аналіз наведених вище приписів законодавства свідчить про те, що пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення обов`язково повинні міститися у заяві про забезпечення позову на підставі п.6 ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України. Водночас, питання щодо застосування чи незастосування таких пропозицій щодо зустрічного забезпечення вирішується судом на підставі положень ст. 141 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову позивач має вказати пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду. У разі, якщо позивач не має можливості внести відповідну суму, він має повідомити суду поважні причини відсутності такої можливості.

Однак, в порушення вказаних приписів чинного процесуального законодавства, заява ОСОБА_1 від 05.06.2022 про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

За приписами ч. 7 ст. 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 139 цього Кодексу, повертає її заявнику.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 139, 140, 141, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Заяву від 31.07.2022 (вх.№4986 від 04.08.2022) про забезпечення позову у справі №607/21964/19 повернути ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду через господарський суд Тернопільської області протягом 10 днів.

Суддя Ю.О. Чопко