РІШЕННЯ

Іменем України

01 серпня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/350/22

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження

Позивач: Акціонерне товариство Чернігівобленерго,

, вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня Чернігівської обласної ради,

, вул. І. Мазепи, 3, м. Чернігів, 14005

Предмет спору: про стягнення 148 343,29 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

не викликались,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Чернігівобленерго» звернулось до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня Чернігівської обласної ради, у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 148 343,29 грн заборгованості, з яких 133 520,33 грн боргу за надані послуги з розподілу електричної енергії та 14 822,96 грн боргу за перетікання реактивної електроенергії.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 27.06.2022 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Також ухвалою від 27.06.2022 встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, а саме:

- відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами;

- позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив з доданими до неї документами;

- відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та позивачу заперечень з доданими до них документами.

Копію ухвали суду від 27.06.2022 представник позивача та представник відповідача отримали 29.06.2022 особисто в приміщенні суду.

Отже, останнім днем для подання відповідачем відзиву на позов є 14.07.2022.

У встановлений судом строк відповідачем надіслано на електронну адресу суду відзив на позов з доданими документами, в т. ч. доказами направлення позивачу.

У поданому відзиві відповідач не заперечує проти поданого позову та просить: у разі задоволення позову відстрочити виконання судового рішення на шість місяців з дня його ухвалення; повернути позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подання позову.

Зі змісту відзиву вбачається, що відповідач не заперечує проти позову та просить повернути позивачу 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, з посиланням на приписи ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з визнанням позову, а відтак суд розцінює відзив у відповідній частині саме як заяву про визнання позову.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Аналогічне положення зазначено у ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права чи інтереси інших осіб та вчинене уповноваженою особою.

20.07.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив з доданими документами, у тому числі доказами направлення відповідачу, яка направлена суду та відповідачу 19.07.2022.

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 01-246-ТР-21 від 05.01.2021 та № 22 від 03.02.2022 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Відповідач визнає позовні вимоги у розмірі 148 343,29 грн, про що подав відповідну заяву про визнання позову. При цьому відповідач просить відстрочити виконання судового рішення на шість місяців з дня його ухвалення, посилаючись на відсутність виділених коштів на сплату вказаної заборгованості; значні пошкодження будівель КНП ЧОПНЛ ЧОР у с. Халявин внаслідок бойових дій, через що виникла необхідність у проведенні ремонтних робіт для забезпечення належних умов утримання пацієнтів та надання якісної медичної допомоги.

Позивач у відповіді на відзив заперечує проти клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення та зазначає, що спірна заборгованість виникла у 2021 році, тобто до часу введення воєнного стану в Україні. Крім того, позивач вказує, що внаслідок введення активних бойових дій було значно пошкоджено виробничу інфраструктуру АТ «Чернігівобленерго», він поніс колосальні збитки та потребує нагально коштів для відновлення енергетичних об`єктів. Внаслідок неналежної сплати споживачами за фактично надані послуги, АТ «Чернігівобленерго» знаходиться вкрай важкому фінансовому становищі.

Заперечень у встановлений судом строку до суду не надходило.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) Про видачу ПАТ Чернігівобленерго ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом № 1434 від 13.11.2018, ПАТ Чернігівобленерго () видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Чернігівської області та м. Славутич Київської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні (щодо державного або комунального майна) ПАТ Чернігівобленерго, та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством) (а.с. 12).

Отже, позивач є оператором системи розподілу електричної енергії.

Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради (далі Споживач) підписано заяву-приєднання (а. с. 20), відповідно до якої Споживач приєднався до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №01-246-ТР-21 від 05.01.2021 (а. с. 14-37).

У заяві-приєднання, підписаної відповідачем, зазначено перелік об`єктів та ЕІС-коди точок комерційного обліку з зазначенням адреси об`єктів Споживача, на які здійснюється постачання електричної енергії:

- Ніжинське диспансерне наркологічне відділення, м. Ніжин, вул. Покровська, 18, - 62Z904;

- Прилуцьке диспансерне наркологічне відділення, м. Прилуки, вул. Київська, 56, 62Z21Е;

- Центр по наданню психоневрологічної допомоги хворим відділених районів області с. Валки відділення № 4, Прилуцький район, с. Валки, вул. Молодіжна, 34, - 62Z910;

- Комплекс № 1, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 3, - 62Z477, 62Z183;

- Комплекс № 2, ЗТП-796, Чернігівський район, Халявинська сільська рада, 4-й км Гомельського шосе, 6, - 62Z995, 62Z780;

- Комплекс № 2, ЗТП-795, Чернігівський район, Халявинська сільська рада, 4-й км Гомельського шосе, 6, - 62Z214, 62Z379;

- Комплекс № 3, ЗТП-964, Чернігівський район, Халявинська сільська рада, 4-й км Гомельського шосе, 6, - 62Z787.

Також, Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради (далі Споживач) підписано заяву-приєднання (а. с. 44), відповідно до якої Споживач приєднався до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №22 (а. с. 38-61).

У заяві-приєднання, підписаної відповідачем, зазначено перелік об`єктів та ЕІС-коди точок комерційного обліку, аналогічний за Договором №01-246-ТР-21.

Згідно з п. 2.1 Договорів Оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії параметри (ДК 021:2015 код 65310000-9) якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи.

Споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього Договору та інші послуги Оператора системи згідно з Додатком 4 Порядок розрахунків (п. 2.3 Договорів).

Згідно з п. 5.3 Договорів тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 «Порядок розрахунків».

Додатком № 10 до Договорів є Договір про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, пунктом 1.1 якого визначено, що Оператор системи надає послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії до електроустановок споживачів, що експлуатують електромагнітно незбалансовані установки з неефективним співвідношенням активної і реактивної потужності, а Споживач вживає вичерпних технологічних заходів щодо компенсації перетікань реактивної електричної енергії у своїх електричних мережах та/або здійснює оплату Оператору системи за перетікання реактивної електричної енергії згідно з умовами цього Договору та додатками до нього, що є невід`ємними частинами.

Позивач склав акти про використану електричну енергію:

- від 30.11.20211 за листопад 2021 року на суму 25 481,26 грн з ПДВ, відповідно до якого оператор системи розподілив, а споживач використав у листопаді 2021 року 16080 кВт.год. на суму 19 114,14 грн без ПДВ, плата за послугу із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії становить 2120,24 грн без ПДВ;

- від 31.12.2021 за грудень 2021 року на суму 26 557,30 грн з ПДВ, відповідно до якого оператор системи розподілив, а споживач використав у грудні 2021 року 16392 кВт.год. на суму 19 485,00 грн без ПДВ, плата за послугу із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії становить 2646,08 грн без ПДВ;

- від 31.01.2022 на суму 38 256,09 грн з ПДВ, відповідно до якого оператор системи розподілив, а споживач використав у січні 2022 року 21280 кВт.год. на суму 28 636,49 грн без ПДВ, плата за послугу із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії становить 3243,58 грн без ПДВ;

- від 28.02.2022 на суму 33 483,18 грн з ПДВ, відповідно до якого оператор системи розподілив, а споживач використав у лютому 2022 року 18712 кВт.год на суму 25 180,74 грн без ПДВ, плата за послугу із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії становить 2721,91 грн без ПДВ;

- від 30.04.2022 на суму 24 565,46 грн з ПДВ, відповідно до якого оператор системи розподілив, а споживач використав у квітні 2022 року 14008 кВт.год на суму 18 850,57 грн без ПДВ, плата за послугу із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії становить 1620,65 грн без ПДВ;

Вказані акти підписані відповідачем.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки за послугу з розподілу електричної енергії: по Договору № 01-246-ТР-21 на загальну суму 80 682,76 грн, по Договору № 22 на загальну суму 52 837,57 грн.

Всього виставлено рахунків за послугу з розподілу електричної енергії по Договору № 01-246-ТР-21 та Договору № 22 на загальну суму 133 520,33 грн.

Вказані рахунки були отримані відповідачем.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки за послугу із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії: по Договору № 01-246-ТР-21 на загальну суму 9611,89 грн, по Договору № 22 на загальну суму 5211,07 грн.

Всього виставлено рахунків за послугу із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії по Договору № 01-246-ТР-21 та Договору № 22 на загальну суму 14 822,96 грн.

Вказані рахунки були отримані відповідачем.

Отже, позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату послуги з розподілу електричної енергії та за послугу із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії по Договору № 01-246-ТР-21 та Договору № 22 на загальну суму 148 343,29 грн.

Заперечень або заяви відповідача щодо незгоди з нарахованою в платіжних документах сумою матеріали справи не містять.

Сторонами було складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків № 2693 від 30.04.2022, згідно якого заборгованість відповідача станом на 30.04.2022 становить 148343,29 грн за послугу з розподілу електричної енергії та за послугу із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії.

Доказів сплати заборгованості за послуги з розподілу електричної енергії та за перетікання реактивної електроенергії на загальну суму 148 343,29 грн матеріали справи не містять.

Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (надалі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України Про ринок електричної енергії.

Частиною 4 ст. 46 Закону України Про ринок електричної енергії визначено, що оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 56 Закону України Про ринок електричної енергії постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі Правила).

У п. 2 вказаної постанови зазначено, що укладання договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до п. 2.1.1 Правил відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи).

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як встановив суд, позивачем були складені акти про використану електричну енергію, згідно яких оператор системи розподілив, а споживач використав електричну енергію у листопаді 2011 року - лютому 2022 року та у квітні 2022 року на загальну суму 133 520,33 грн, також в актах вказано плату за послугу із забезпечення перетікань реактивної електроенергії за період листопад 2022 року лютий 2022 року та квітень 2022 року на загальну суму 14 822,96 грн грн, які підписані відповідачем.

Рахунки на оплату за послугу з розподілу електричної енергії та за перетікання реактивної електроенергії на загальну суму 148 343,29 грн були отримані відповідачем, при цьому заперечення або заяви щодо незгоди з нарахованою в платіжних документах сумою Споживачем (відповідачем) не подавалося.

У наданих позивачем рахунках відповідачу було встановлено терміни остаточних розрахунків, однак відповідач у встановлені в рахунках строки оплату не здійснив.

Відповідач суму заборгованості визнав.

Оскільки відповідач у порушення ст. 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України взятих на себе зобов`язань не виконав та не сплатив кошти за послугу з розподілу електричної енергії за листопад 2011 року лютий 2022 року, квітень 2022 року та за послугу із забезпечення перетікань реактивної електроенергії за листопад 2011 року лютий 2022 року, квітень 2022 року на загальну суму 148 343,29 грн у встановлений у Договорах строк, враховуючи приписи ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 148 343,29 грн підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

Відповідач просить відстрочити виконання рішення суду на шість місяців з дня його ухвалення.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до п. 1.1, 1.4, 5.3 Статуту відповідача, у редакції від 30.09.2021, КНП Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня Чернігівської обласної ради є лікарняним закладом охорони здоров`я, що надає послуги третинної високоспеціалізованої психіатричної та наркологічної допомоги, може також надавати вторинну медичну допомогу всім категорія осіб, в тому числі на платній основі, відповідно до ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом.

Від імені територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області повноваження Засновника та Власника здійснює Чернігівська обласна рада.

Пунктом 5.3 Статуту передбачено, що джерелами формування майна та коштів Підприємства, зокрема є кошти державного, обласного, районних, об`єднаних територіальних громад, міст обласного значення та інших місцевих бюджетів; цільові кошти; кошти, отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення.

Відповідач зазначає, що оскільки основними джерелами фінансування діяльності відповідача є місцеві та державний бюджети України, КНП Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня Чернігівської обласної ради неодноразово зверталось з проханням виділення додаткових коштів з обласного та державного бюджетів на оплату комунальних послуг, а саме: до Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації № 01-02/336 від 27.05.2022 та № 01-03/393 від 09.06.2022.

Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації у своїй відповіді від 27.06.2022 № 04-75/1676 повідомила відповідача, що внаслідок активних бойових дій на території області та окупації міст, селищ та сіл відбулось зменшення бюджетних надходжень. За підсумками січня травня 2022 року доходи загального фонду обласного бюджету виконані тільки на 79,0% до плану на цей період, вже недоотримано близько 122 млн гривень. Крім того, постановою КМУ від 09.06.2021 № 590 «Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану» передбачено, що казначейства першочергово здійснюють видатки на національну безпеку, оборону країни та заходи і завдання, пов`язані із запровадженням правового режиму воєнного стану. Витрати медицини фінансуються в порядку черговості.

Відповідно до листа Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації № 04-75/1790 від 07.07.2022 зазначено, що у зв`язку з нестачею фінансових ресурсів в обласному бюджеті, питання погашення медичними комунальними некомерційними підприємствами заборгованості за спожиті комунальні послуги доцільно вирішувати за рахунок коштів підприємства, яке воно отримує з інших джерел надходжень незаборонених законом.

Отже, відповідач посилається на відсутність коштів для погашення заборгованості за комунальні послуги.

Крім того, відповідач зазначає, що 14.03.2022 внаслідок бойових дій зазнали значних ушкоджень відділення КНП ЧОПНЛ ЧОР, що розташовані у с. Халявин, зокрема було завдано значних руйнувань дерев`яного каркасу покрівлі, зламано стропильні ноги, балки, порушено цілісність мереж опалення, розбито віконне скло тощо.

На підтвердження вказаних ушкоджень відповідач надав акти обстеження нежитлових будівель, пошкоджених під час проведення бойових дій на території м. Чернігова Чернігівської області, спричинених збройною агресією Російської Федерації, №5, №6 від 26.04.2022, дефектні акти на поточний ремонт приміщень КНП Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня Чернігівської обласної ради - корпуси в с. Халявин Чернігівського району та області від 28.04.2022.

Враховуючи нестачу фінансових ресурсів в обласному бюджеті на оплату комунальних послуг, необхідність у проведенні ремонтних робіт, відповідач просить відстрочити виконання рішення.

Позивач заперечує проти клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення та зазначає, що спірна заборгованість виникла у 2021 році, тобто до часу введення воєнного стану в Україні.

Позивач вказує, що внаслідок введення активних бойових дій було значно пошкоджено виробничу інфраструктуру АТ «Чернігівобленерго», внаслідок чого товариство змушене здійснювати відновлення зруйнованої інфраструктури, що потребує значного розміру грошових коштів.

Внаслідок того, що споживачі практично не здійснюють оплату за фактично надані послуги за постачання електричної енергії та з розподілу електричної енергії, АТ «Чернігівобленерго» знаходиться в скрутному фінансовому становищі.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 3, 4 ст. 331 ГПК України).

Передбачені ст. 331 Господарського процесуального кодексу України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочки, є оціночними, а необхідність використання права на відстрочку, закон відносить на розсуд суду. Вказане право застосовується за визначених в законі умов, з урахуванням всіх обставин справи.

Тобто можливість відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Спираючись на те, що основним принципом судочинства має бути відновлення прав та інтересів кредитора, до обов`язків суду відноситься дослідження усієї сукупності обставин потенційної можливості виконання судового рішення, задля отримання кредитором повної суми коштів, що складають предмет заборгованості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 року "Чижов проти України" зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.

Отже, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін.

Надання відстрочки виконання рішення є заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, п. 74, ЄСПЛ 1999-V). За практикою Суду в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (див. "Корнілов та інші України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003; тривалість виконання - вісім місяців). І навіть, два роки та сім місяців, не визнавались надмірними і не розглядалися, як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого ст. 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00). Отже, для з`ясування обставин, чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

При цьому суд зазначає, що відстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а, навпаки, це організація та створення умов власне для подальшого виконання рішення суду, покращення власного фінансового стану, виконання своїх зобов`язань як перед стягувачем, так і перед боржником.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 травня 2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

З початком введення в Україні воєнного стану на території Чернігівської області та м. Чернігова протягом більше ніж одного місяця велись активні бойові дії, внаслідок чого було завдано пошкоджень та зруйновано багато житлових будинків, будівель підприємств, установ, організації, об`єктів інфраструктури та інших об`єктів, що суд вважає загальновідомим.

При цьому як відповідач, так і позивач зазнали таких ушкоджень, на усунення яких необхідний значний обсяг коштів.

Суд враховує, що відповідач є лікарняним закладом охорони здоров`я, що надає послуги третинної високоспеціалізованої психіатричної та наркологічної допомоги, а позивач - підприємством критичної інфраструктури, яке забезпечує своїх споживачів електричною енергію.

Тобто найшвидше відновлення зруйнованих та пошкоджених об`єктів як позивача, так і відповідача є соціально важливим.

Враховуючи критичний стан, у якому опинились обидва підприємства, необхідність проведення ремонтних робіт об`єктів, зруйнованих внаслідок агресії Російської Федерації, з метою дотримання балансу інтересів сторін, суд доходить висновку про можливість часткового задоволення відповідних клопотань відповідача та позивача у рівних частинах, а відтак відстрочення виконання рішення суду на три місяці з дня його ухвалення.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", Серявін та інші проти України обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма міститься у ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір.

За подання позовної заяви позивач згідно з платіжним дорученням №3333755 від 21.06.2022 сплатив 2481,00 грн судового збору.

У зв`язку з визнанням відповідачем позову, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого за подання позову, що становить 1240,50 грн.

Решта 50% сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1240,50 грн відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 46, 73-80, 86, 129, 130, 165, 191, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня Чернігівської обласної ради (, вул. І. Мазепи, 3, м. Чернігів, 14005) на користь Акціонерного товариства Чернігівобленерго (, вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000, рахунок НОМЕР_1 в ПАТ Укргазбанк, код банку 320478) 148 343,29 грн заборгованості за послугу з розподілу електричної енергії та за послугу із забезпечення перетікань реактивної електроенергії, 1240,50 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Повернути Акціонерному товариству Чернігівобленерго (, вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000) з Державного бюджету України (код класифікації доходів бюджету 22030101) 1240,50 грн судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням №3333755 від 21.06.2022.

4. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Чернігівської області у справі №927/350/22 на три місяці з дня його ухвалення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун