за заявою Компанії Лего Джуріс А/С (LEGO Juris A/S) про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Компанії Лего Джуріс А/С (LEGO Juris A/S)
1. Компанії Гуандун Ціві Анімейшн Ко., ЛТД (Guangdong Qiwi Animation Co. LTD)
2. Компанії Гуандун Кьюман Калче Комм`юнікейшн Ко., ЛТД (Guangdong Qman Culture Communication Co. LTD)
3. Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності"
про визнання недійсним патенту України на промисловий зразок та зобов`язання вчинити дії
Суддя Зеленіна Н.І.
Секретар судового засідання Токарєва К.К.
Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.06.2022 позов задоволено, визнано недійсним патент України №39209 від 10.05.2019 на промисловий зразок "фігурка іграшкова", зобов`язано Державне підприємство "Український інститут інтелектуальної власності" опублікувати відомості в офіційному бюлетені "Промислова власність" та в Державному реєстрі України промислових зразків про визнання недійсним патенту України №39209 від 10.05.2019 на промисловий зразок "фігурка іграшкова", та стягнуто з відповідачів 1, 2 витрати по сплаті судового збору.

04.07.2022 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій позивач просить стягнути з відповідачів 1, 2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21 599,00 євро, витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 540,00 грн та витрати на проведення судової експертизи у розмірі 23 600,00 грн.

08.07.2022 надійшло клопотання про приєднання доказів до заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою суду від 11.07.2022 призначено розгляд заяви на 03.08.2022.

У судовому засіданні 03.08.2022 суд проголосив вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Приймаючи додаткове рішення у справі, суд виходив з наступного.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 цього Кодексу зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №910/906/18, від 04.06.2020 у справі №906/598/19, від 15.04.2021 у справі №905/717/20.

З урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №910/23210/17 та від 24.01.2019 у справі №910/15944/17.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивач долучив до матеріалів справи: копію договору про надання правової допомоги №1286-32 від 17.07.2019 з додатковими угодами; копію інвойсу №01-55-1286/21 на загальну суму 9 247,00 Євро; копію інвойсу №02-055-1286/21 на загальну суму 10 0487,00 Євро; копію інвойсу №03-55-1286/22 на загальну суму 2 304,00 Євро; копію довідки №506/02 від 04.07.2022 про підтвердження оплати рахунків; копії рахунку-фактури №21159 від 15.11.2021; копію листа №КНО-09.7.1.2/205 від 06.07.2022 про підтвердження надходження коштів.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у даній справі у заявленому розмірі, судом враховано, що розмір гонорару визначено за погодженням адвоката з клієнтом і є фіксованим, послуги адвоката було реально надані позивачеві і це підтверджується матеріалами справи, також судом взято до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору та те, що адвокатом здійснювалося представництво інтересів позивача в Господарському суді міста Києва, про що свідчать наявні у матеріалах справи протоколи судових засідань.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19, від 30.11.2020 у справі №922/2869/19.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи та розумну необхідність витрат для даної справи у суді першої інстанції, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, на переконання суду, співмірною є компенсація витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 10 800,00 Євро, у зв`язку з чим заява про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача 1 та відповідача 2 витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню частково.

Вимоги про стягнення з відповідачів витрат о сплаті судового збору задоволенню не підлягають, оскільки рішенням суду від 29.06.2022 дана вимога уже була задоволена.

Щодо витрат на проведення судової експертизи, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем долучено висновок судового експерта, підготовлений для долучення до судової справи №910/11790/21.

Позивачу виставлено рахунок №1Е від 02.08.2021 на підставі договору №1Е про надання послуг з проведення експертного дослідження у сфері інтелектуальної власності від 30.07.2021 за проведення судової експертизи.

Як вбачається із платіжного доручення №1279 від 05.08.2021, послуги з проведення експертного дослідження на суму 23 600,00 грн були оплачені.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що витрати на проведення судової експертизи підлягають відшкодування за рахунок відповідача 1 та відповідача 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Керуючись ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Компанії Лего Джуріс А/С (LEGO Juris A/S) про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

2. Стягнути з Компанії Гуандун Ціві Анімейшн Ко., ЛТД (Guangdong Qiwi Animation Co. LTD) (Рум 2402-04 Сентрал Тауер, №5 Сяньцунь Роуд, Чжуцзянь Нью Таун, Тяньхе Дістрікт, Гуанчжоу, Гуандун, 510623, КНР / Room 2402-04 Central Tower, No. 5 Xiancun Road, Zhujiang New Town, Tiahne District, Guangzhou, Guangdong 510623, China) на користь Компанії Лего Джуріс А/С (LEGO Juris A/S) (Колдінгвей 2, ДК-7190 Біллунд, Данія / Koldingvej 2, DK-7190 Billund, Denmark) 5 400 (п`ять тисяч чотириста) Євро - витрат на професійну правничу допомогу та 11 800 (одинадцять тисяч вісімсот) грн - витрат на проведення судової експертизи.

3. Стягнути з Компанії Гуандун Кьюман Калче Комм`юнікейшн Ко., ЛТД (Guangdong Qman Culture Communication Co. LTD) (№6, Лейн 1, Ловер Зоун оф Наньмень Вхарт, Фенсян Лаймер Роуд, Ченхай Дістрікт, Шаньтоу, Гуандун 515899, КНР / No. 6 Lane 1, Lower Zone, of Nanmen Wharf, Fengxiang Laimei Road, Chenghai District, Shantou, Guangdong 515899, China) на користь Компанії Лего Джуріс А/С (LEGO Juris A/S) (Колдінгвей 2, ДК-7190 Біллунд, Данія / Koldingvej 2, DK-7190 Billund, Denmark) 5 400 (п`ять тисяч чотириста) Євро - витрат на професійну правничу допомогу та 11 800 (одинадцять тисяч вісімсот) грн - витрат на проведення судової експертизи.

4. У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 10.08.2022.

Суддя Н.І. Зеленіна