номер провадження справи 9/44/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2022 Справа № 908/740/22

м. Запоріжжя

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (04112, м.Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6 літ. В; )

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34; )

про стягнення суми 89 818,87 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" про стягнення з відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" суми 89 818,87 грн. страхового відшкодування в порядку суброгації.

У позовній заяві наведено та додано до позову попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 23.05.2022 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/740/22 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 26.05.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/740/22, справі присвоєний номер провадження 9/44/22. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. В період з 22.07.2022 по 05.08.2022 включно суддя Боєва О.С. перебувала у щорічній відпустці.

08.08.2022 справу розглянуто, за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовані, зокрема, наступним. Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № K3CVCPS-194H1GJ від 17.05.2019, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом "Toyota Land Cruiser 200" д/н НОМЕР_1 , та прикріпленим до нього зовні та всередині додатковим обладнанням. 24.10.2021 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів "Toyota Land Cruiser 200" д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та "HYUNDAI SONATA" д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ "СК "КРЕДО" згідно полісу №АР/5476721. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "УНІКА" транспортний засіб "Toyota Land Cruiser 200" д/н НОМЕР_1 , який належить страхувальнику на праві приватної власності. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 17.11.2021 у справі № 753/22847/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до рахунку ТОВ "АВТОСАМІТ НА СТОЛИЧНОМУ" № ST21014587 від 03.11.2021 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Toyota Land Cruiser 200" д/н НОМЕР_1 склала 89 818,87 грн. За страховим випадком позивачем складено страховий акт № 00468752 від 10.11.2021 та визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку страхового відшкодування в розмірі 89 818,87 грн., виплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 258556 від 11.11.2021. Відповідно до умов полісу ОСЦПВВНТЗ № АР/5476721 розмір франшизи становить 0,00 грн., ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 130 000,00 грн. Отже сума зобов`язання, що має бути сплачена відповідачем становить 89 818,87 грн. В досудовому порядку відповідачу було направлено претензію № 31389, яку відповідач отримав 01.12.2021, страхове відшкодування не сплатив. На підставі викладеного, позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача суму 89 818,87 грн. страхового відшкодування в порядку суброгації. Позов обґрунтовано ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст. 12, 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Також в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 2481,00 грн. та 6000 грн. витрат на професійну правову допомогу.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялась відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві, яка відповідає відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34, та повернута до суду відділенням поштового зв`язку без вручення адресату з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з частиною 1 ст. 7 та ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

24.10.2021 о 11 год. 50 хв. в м. Київ по вул. Лугова, 58 сталася дорожньо-транспортна подія за участю транспортних засобів "Toyota Land Cruiser 200" д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та "HYUNDAI SONATA" д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

У результаті ДТП був пошкоджений транспортний засіб "Toyota Land Cruiser 200" д/н НОМЕР_1 , який був застрахований Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА", згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту "КАСКО" № K3CVCPS-194H1GJ від 17.05.2019, укладеним з АТ КБ "ПРИВАТБАНК".

25.10.2021 складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) транспортного засобу "Toyota Land Cruiser 200" д/н НОМЕР_1 , в якому зафіксовано опис та характер його пошкоджень. ТОВ "АВТОСАМІТ НА СТОЛИЧНОМУ" виставлено рахунок-фактуру № ST21014587 від 03.11.2021 на оплату запчастин та ремонтних робіт, необхідних для відновлювального ремонту вказаного автомобіля, на суму 89 818,87 грн.

Відповідно до страхового акту від № 00468752 від 10.11.2021 сума виплати страхового відшкодування страхувальнику за вищевказаним договором склала 89 818,87 грн., яка була перерахована на рахунок ТОВ "АВТОСАМІТ НА СТОЛИЧНОМУ", що підтверджується платіжним дорученням № 258556 від 11.11.2021.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17.11.2021 у справі №753/22847/21 ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом "HYUNDAI SONATA" д/н НОМЕР_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з полісом серії № АР 005476721 (діючим станом на 24.10.2021) автомобіль "HYUNDAI SONATA", д/н НОМЕР_2 застрахований страховою компанією ТДВ "Страхова компанія "КРЕДО" (Страховик, відповідач у справі); франшиза згідно з цим полісом - 0,00 грн.; ліміт за шкоду майну - 130 000,00 грн.

В матеріалах справи також міситься копія заяви № 31389 (за вих. № 3204 від 22.11.2021), що була адресована відповідачу, з проханням виплатити страхове відшкодування на корить позивача, яку відповідач отримав 01.12.2021.

Як вказано в позовній заяві та не спростовано відповідачем відшкодування витрат здійснено не було.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічна позиція викладена у ст. 27 Закону України "Про страхування".

Тобто, у разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У таких правовідносинах відбувається (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора, а саме: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за заподіяння шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання та здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 89818,87 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 258556 від 11.11.2021.

Оскільки автомобіль "HYUNDAI SONATA" д/н НОМЕР_2 був застрахований страховою компанією ТДВ "Страхова компанія "КРЕДО" (відповідач у справі), то саме ця особа в даному випадку є відповідальною за завдані збитки.

На підставі всього вищевикладеного, до позивача, який сплатив страхове відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача у розмірі 89818,87 грн.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 89818,87 грн. страхового відшкодування в порядку суброгації є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн. покладаються на відповідача.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму 6000 грн. витрат на професійну правову допомогу.

За змістом ст. 123 ГПК України до складу судових витрат, крім судового збору, входять витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з розглядом справи.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.126 ГПК України).

Відповідно до приписів частини 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

При цьому, згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, господарський суд також враховує правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20), в якій вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких втрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких втрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Позивачем до позову надано зокрема копію договору № 1/20ю про надання правової допомоги від 31.12.2020, укладеного між АБ "Адвокатське бюро Олександра Лисова "Еквіт" та ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА", а також копію додатку № 1 до договору, копію додаткової угоди № 1 від 13.12.2021, копію ордера серії КС № 138683 від 16.09.2021 на надання правничої допомоги у Господарському суді Запорізької області адвокатом Білоконь І.В., копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 21.05.2019.

На підтвердження надання послуг та їх оплати, позивачем надано копії підписаного сторонами за договором № 1/20ю від 31.12.2020 акту надання послуг № 59 від 21.05.2021 з описом наданих послуг на суму 6000,00 грн., а також виставленого рахунку № 59 від 30.04.2022 та платіжного доручення № 3282 від 02.05.2022 про перерахування позивачем на рахунок адвокатського бюро суми 6000,00 грн.

За таких обставин, на підставі ст. 129 ГПК України, враховуючи також, що від відповідача не надходило клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "КРЕДО" (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 34; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6 літ. В; ) суму 89 818 (вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот вісімнадцять) грн. 87 коп. страхового відшкодування, суму 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору та суму 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 08.08.2022.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва