ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.08.2022м. СумиСправа № 920/158/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи № 920/158/22

за позовом: Приватного підприємства "Торговий дім "Галпідшипник" (79035, м. Львів, вул. Зелена, 239-3; ) в особі Запорізької філії Приватного підприємства "Торговий дім "Галпідшипник" (69068, м. Запоріжжя, вул. Фонвізіна, буд. 8; ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРТЕН ПЛЮС" (40000, м. Суми, вул. Козацький Вал, буд. 2; )

про стягнення 168 800,19 грн

Справа розглядається без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до вимог позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у загальному розмірі 168 800,19 грн з яких: 155 766,34 грн - основного боргу, 2861,22 грн - пені, 2975,27 грн - 3% річних, 7197,36 грн - втрати від інфляції, нарахованих відповідно до договору №20-01-001 поставки технічних запчастин від 14.01.2020, а також просить стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір у розмірі 2532,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу. Стосовно витрат на професійну правничу допомогу представником позивача у позовній заяві зазначено, що докази понесення таких витрат будуть надані у відповідності до ч.8 ст.129 ГПК України.

Ухвалою господарського суду від 18.02.2022 відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Матеріали справи свідчать, що позивач та відповідач належним чином повідомлені про відкриття провадження у даній справі.

Поштове повідомлення про вручення ухвали позивачу повернулося на адресу суду з відміткою про вручення.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена на реєстраційну адресу відповідача: 40000, м.Суми, вул. вул. Козацький Вал, буд. 2, проте повернулася до суду з відміткою органу зв`язку "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами першою та другою ст. 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина перша ст. 4 цього Закону).

Відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 18.02.2022 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення учасників справи про розгляд вказаної справи Господарським судом Сумської області.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, проте відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

14.01.2020 року між Приватним підприємством "Торговий дім "Галпідшипник" в особі Запорізької філії Приватного підприємства "Торговий дім "Галпідшипник" та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРС ІНЖИНІРИНГ» був укладений Договір №20-01-001 поставки технічних запчастин (надалі-договір).

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АРС ІНЖИНІРИНГ» () змінило власне найменування, засновників та керівника, і на теперішній час має найменування Товариство з обмеженою відповідальністю "КОРТЕН ПЛЮС" ().

За умовами Договору (пункт 1.1) позивач, як постачальник, взяв на себе зобов`язання в порядку та на умовах визначених у Договорі передати у власність покупця (відповідачу) товар, а покупець взяв на себе зобов`язання на умовах визначених у Договорі прийняти та оплатити такий Товар.

Відповідно до п.1.2. передбачено, номенклатура, ціна, кількість та терміни поставки товару встановлюються в рахунках постачальника, які складаються на підставі замовлення покупця. Сторони можуть погоджувати ціни, номенклатуру, кількість або інші умови поставки товару в специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору. Постачальник має право постачати товар окремими партіями, оформленими видатковими (товарними) накладними, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити такий товар (п.1.3. договору).

Згідно п. 2.1 договору, поставка товару проводиться окремими партіями протягом терміну дії Договору на підставі погоджених Сторонами замовлень покупця та / або укладених сторонами специфікацій. Під партією товарів розуміється товар, переданий на умовах цього Договору по одному транспортному документу.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що після отримання від покупця замовлення на товар постачальник надає покупцю Рахунок, в якому визначає найменування, кількість, ціну товару та строки його поставки. Покупець протягом 5-ти (п`яти) робочих днів після отримання Рахунку погоджує запропоновані постачальником умови поставки шляхом:

здійснення передоплати вартості товару в сумі згідно виставленого Рахунку. Якщо в рахунку встановлений строк оплати, то передоплата здійснюється в строк згідно Рахунку;

надання постачальнику офіційного листа з підтвердженням поставки товару на визначених в рахунку умовах та гарантією своєчасної та повної оплати вартості товару в строк згідно п.5.3 цього Договору.

У відповідності до Договору (пункти 1.2, 1.3, 2.1), на підставі замовлень покупця, позивач сформував рахунки на оплату, та згідно цих рахунків здійснював поставку партій товару оформлених видатковими накладними.

Згідно пункту 4.1 договору, ціна на товар встановлюється постачальником та погоджується із покупцем шляхом надання йому рахунку або укладення специфікацій до цього Договору. Постачальник має право включити в ціну товару транспортні витрати по доставці товару, понесені постачальником, у випадку поставки товару на умовах п. 2.5 Договору.

Відповідно до пункту 5.1. договору, оплата товару здійснюється покупцем на умовах передоплати 100% вартості товару, якщо інші умови розрахунку не погоджені сторонами. У випадку відвантаження товару без попередньої оплати, отриманий товар повинен бути оплачений покупцем у повному обсязі впродовж 30-ти (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару, якщо інші терміни оплати не погоджені сторонами, зокрема в специфікації (п. 5.3 договору).

Пунктом 7.3 Договору сторони погодили, що приймання-передача товару по кількості та якості/комплектності оформлюється шляхом підписання накладних в 2-х оригінальних примірниках (по одному для кожної сторони).

Як вбачається з матеріалів справи, у період дії договору позивач здійснив відпуск відповідачу 25 партій товару, в той же час, покупець розрахувався за товар лише частково. Відповідач ніяких претензій до проданого товару не пред`являв; додаткових угод щодо зміни ціни та/або строку оплати товару, сторонами укладено не було.

Відповідно до наданих позивачем накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей, ПП "Торговий дім "Галпідшипник" в особі Запорізької філії ПП "Торговий дім "Галпідшипник" поставило відповідачу товар на суму 163501,21 грн згідно накладної №6046 від 04.08.2020; на суму 12691,30 грн згідно накладної №7797 від 25.09.2020; на суму 1228,80 грн згідно накладної №320 від 18.01.2021; на суму 1458,26 грн згідно накладної №2792 від 01.04.2021; на суму 516,43 грн згідно накладної №3223 від 14.04.2021; на суму 7762,42 грн згідно накладної №4012 від 11.05.2021; на суму 5270,16 грн згідно накладної №4073 від 12.05.2021; на суму 56296,43 грн згідно накладної №5544 від 22.06.2021; на суму 54195,48 грн згідно накладної №9393 від 28.09.2021. Зазначені накладні та рахунки до них підписані обома сторонами.

В той же час, відповідач у встановлений Договором строк повністю не розрахувався з позивачем у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Крім того, позивач вказує на те, що остання партія товару була поставлена відповідачу після отримання від покупця офіційного листа із гарантією оплати замовленої партії на суму 54195,48 грн., а також усієї наявної заборгованості, що одночасно є доказом визнання факту наявності заборгованості у сумі 109333,28 грн., не враховуючи останню партію замовлення (лист №09-202 від 22.09.21, а.с. 78).

На теперішній час заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 155766,34 грн з урахуванням часткової оплати у розмірі 147154,15 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Частиною першою ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 155766,34 грн оплати за поставлений товар по Договору є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи порушення строків оплати з боку відповідача, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 2861,22 грн - пені, 2975,27 грн - 3% річних, 7197,36 грн - втрати від інфляції, нарахованих станом на 11.02.2022 р.

Відповідно до вимог п. 10.2. Договору, яким передбачено, що за несвоєчасну оплату вартості товару покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від суми заборгованості, за кожен день прострочення.

Виходячи із положень ст. 625 Цивільного кодексу України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожний період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Згідно листа Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою.

Судом перевірено розрахунок позовних вимог в цій частині та встановлено, що нарахування здійснено позивачем методологічно та арифметично правильно, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на корись позивача 2861,22 грн - пені, 2975,27 грн - 3% річних, 7197,36 грн - втрати від інфляції, нарахованих станом на 11.02.2022 р. визнаються судом правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2532,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Оскільки на час винесення судом рішення у даній справі позивачем не надано доказів понесення таких витрат, тому суд не вирішує питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства "Торговий дім "Галпідшипник" в особі Запорізької філії Приватного підприємства "Торговий дім "Галпідшипник" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРТЕН ПЛЮС" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРТЕН ПЛЮС" (40000, м. Суми, вул. Козацький Вал, буд. 2; ) на користь Приватного підприємства "Торговий дім "Галпідшипник" (79035, м. Львів, вул. Зелена, 239-3; ) в особі Запорізької філії Приватного підприємства "Торговий дім "Галпідшипник" (69068, м. Запоріжжя, вул. Фонвізіна, буд. 8; ) грошові кошти у загальному розмірі 168 800,19 грн (сто шістдесят вісім тисяч вісімсот гривень 19 коп.) з яких: 155 766,34 грн (сто п`ятдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят шість гривень 34 коп.) - основного боргу, 2861,22 грн (дві тисячі вісімсот шістдесят одна гривня 22 коп.) - пені, 2975,27 грн (дві тисячі дев`ятсот сімдесят п`ять гривень 27 коп.) - 3% річних, 7197,36 грн (сім тисяч сто дев`яносто сім гривень 36 коп.) - втрати від інфляції; 2532,00 (дві тисячі п`ятсот тридцять дві гривні 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Рішення підписано суддею 02.08.2022.

Суддя О.Ю. Соп`яненко