РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2022Справа № 910/1782/22

Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши без виклику сторін у порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

вул. Шевченка,2, м. Дніпро, 49000

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

вул. Єжи Гедройця буд.5, м. Київ, 03150

в особі Філії "Центр управління промисловістю"

вул. Санаторна буд. 12/1, м. Київ, 02099

про стягнення 32 714,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" (далі-відповідач) про стягнення 32 714,11 грн. заборгованості за Договором від 04.01.2021 №32С490-5326-21.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.02.2022 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/1782/22 та постановив здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

22.06.2022 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в котрому проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

29.06.2022 позивачем подано відповідь на відзив, в котрому проти спростовує доводи та заперечення проти позовних вимог, що наведені у відзиві.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

При цьому судом враховано, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Враховуючи зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

04.01.2021 року між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи

«Дніпропетровськгаз» (далі - Позивач, Оператор ГРМ, Виконавець) та Акціонерним товариством «Укрзалізниця» в особі Філії «Центр управління промисловістю» в особі начальника Філії ВП «Новомосковський шпалопросочувальний завод» ВП «Новомосковський шпалопросочувальний завод» Головченка О.Г., який діяв на підставі довіреності (далі - Відповідач, Споживач, Замовник) було укладено договір технічного обслуговування системи газопостачання та газового обладнання (крім ВОГ) споживача, що не є побутовим № 32С490-5326-21 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1 розділу І Договору, Позивач прийняв на себе зобов`язання з надання послуг з технічного обслуговування системи газопостачання та газового обладнання (крім ВОГ) об`єктів, які знаходяться у власності (користуванні) Відповідача, а саме: зовнішніх та внутрішніх газопроводів, газового обладнання об`єкту розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ: вул. Північна, буд 25 А.

Відповідно до п. 4 розділу І Договору вартість послуг (робіт) з технічного обслуговування системи газопостачання та газового обладнання (крім ВОГ) об`єктів що надаються Виконавцем наведені у Додатку 2 до Договору, який є його невід`ємною частиною.

Згідно п. 1 розділу ІІ Договору вартість послуг (робіт) за 2021 рік визначається Сторонами відповідно до кошторису послуг (робіт) з технічного обслуговування системи газопостачання та газового обладнання (крім ВОГ) та становить 36 106,22 грн., в т.ч. ПДВ 6017,7 грн.

Пунктом 2 розділу ІІ Договору визначено, що Замовник сплачує Виконавцю вартість послуг (робіт) з технічного обслуговування системи газопостачання, визначену в п. 1 цього розділу на поточний рахунок Виконавця з урахуванням податку на додану вартість в такому порядку - 100% передплати на підставі виставленого рахунку.

Здавання послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформлюється Актом наданих послуг (виконаних робіт) який підписується повноваженими представниками сторін (Додаток 3 до Договору).

Відповідно до п. 4 розділу II Договору фактичні обсяги наданих послуг (робіт) оформлюються актом наданих послуг (виконаних робіт) Виконавцем на протязі 3 (трьох) робочих днів з дати надання послуг (виконаних робіт) та подається на розгляд Замовнику у двох примірниках.

Замовник зобов`язується протягом 5 (п`яти) днів від дати передачі актів наданих послуг (виконаних робіт), підписати їх та повернути один примірник кожного акту Виконавцю або надати мотивовану відмову від підписання такого акту. У випадку неповернення Замовником акту наданих послуг (виконаних робіт) та ненадання обґрунтованих заперечень щодо нього у- визначений строк цей акт вважається погодженим Замовником в редакції Виконавця.

Відповідно до п. 1.2 розділу III Договору Виконавець має право на своєчасне отримання від Замовника оплати по Договору в повному обсязі.

Відповідно до п. 2.2 розділу III Договору Замовник зобов`язується своєчасно оформлювати та підписувати акти виконаних послуг (робіт) та розраховуватися з виконавцем.

На виконання умов Договору між Сторонами був підписаний Додаток № 2 кошторис та графік проведення робіт з технічного обслуговування, акт розмежування балансової належності, експлуатаційної відповідальності системи газопостачання між Позивачем і Відповідачем та схема розмежування балансової належності, експлуатаційної відповідальності системи газопостачання.

Відповідно до п. 1 розділу VII. Договору Договір є укладеним і набирає чинності з дати підписання його Сторонами і діє до 31 грудня 2021 року та розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами з початку календарного року, в якому його було укладено, а в частині проведення розрахунків по Договору - до повного їх виконання.

За твердженням Позивача, котре належними та допустими доказами не спростоване Відповідачем, Позивачем було виконано умови Договору, що підтверджується Актами наданих послуг (виконаних робіт), підписаних Відповідачем без жодних зауважень, а саме: Актом наданих послуг (виконаних робіт) № 01-1/5326 від 02.04.2021 року на суму 532,90 грн; Актом наданих послуг (виконаних робіт) № 02-1/5326 від 05.04.2021 року на суму 557,82 грн; Актом наданих послуг (виконаних робіт) № 03-1/5326 від 06.04.2021 року на суму 532,90 грн; Актом наданих послуг (виконаних робіт) № 04-1/5326 від 07.04.2021 року на суму 532,90 грн; Актом наданих послуг (виконаних робіт) № 05-1/5326 від 07.05.2021 року на суму 26908,30 грн; Актом наданих послуг (виконаних робіт) № 06-1/5326 від 15.06.2021 року на суму 532,90 грн; Актом наданих послуг (виконаних робіт) № 07-1/5326 від 30.07.2021 року на суму 532,90 грн; Актом наданих послуг (виконаних робіт) № 08-1/5326 від 31.08.2021 року на суму 532,90 грн; Актом наданих послуг (виконаних робіт) № 09-1/5326 від 30.09.2021 року на суму 532,90 грн; Актом наданих послуг (виконаних робіт) № 10-1/5326 від 29.10.2021 року на суму 556,74 грн.

Однак, Відповідач не здійснив оплату послуг, у зв`язку з чим у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем, за договором на загальну суму 31 753,16 грн.

Крім того, між Позивачем та Відповідачем Актом звіряння взаємних розрахунків станом на 31.10.2021 р., в якому Відповідач визнав наявність заборгованості у розмірі 31 753,16 грн., але оплату так і не здійснив.

З метою досудового врегулювання спору, 22.07.2021 р. Відповідач отримав від Позивача претензію від 20.07.2021 року №490-Сл-11604-0721 з вимогою оплати заборгованості за Договором протягом семи днів, що підтверджується підписом Відповідача про отримання претензії.

Відповідач проігнорував виконання законних вимог Позивача та не сплатив заборгованість за Договором.

Для досудового врегулювання спору, повторно 22.10.2021 р. Відповідач отримав від Позивача претензію від 22.10.2021 року №490-Сл-17917-1021 з вимогою оплати заборгованості за Договором протягом семи днів, що підтверджується підписом Відповідача про отримання претензії.

Однак, вимоги Позивача про сплату боргу залишились Відповідачем без реагування.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 905 Цивільного кодексу України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доказів оплати відповідачем вказаної позивачем суми заборгованості суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основної суми боргу у загальному розмірі 31 753,16 грн. є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Позивачем заявлено до стягнення із відповідача 3% річних у розмірі 232,28 грн. та інфляційних втрат у розмірі 446,07 грн., нарахованих за період з 01.11.2021 по 28.01.2022.

Стосовно вказаних позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягають 232,28 грн. 3% річних та 446,07 грн. інфляційних втрат, з огляду на що вказана вимога підлягає задоволенню у повному обсязі.

Стосовно вимоги про стягнення пені у розмірі 282,60 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 2. розділу V Договору за несвоєчасне здійснення оплати за послуги (роботи), надані (виконані) Виконавцем, Замовник сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за послуги (роботи) по цьому Договору. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за послуги (роботи) по цьому Договору.

Судом перевірено наведений у позовній заяві розрахунок пені та визнано його арифметично вірним.

За таких обставин, суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 282,60 грн.

Заперечення відповідача проти задоволення позовних вимог обґрунтовуються лише відсутністю повноважень у начальника виробничого підрозділу «Новомосковський шпалопросочувальний завод» філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Головченко Олександра Геннадійовича прав на підписання Договору №32С490-5326-21 технічного обслуговування системи газопостачання та газового обладнання (крім. ВОГ) споживача, що не є побутовим.

Водночас, суд зауважує, що предметом спору у даній справі є саме стягнення заборгованості за вказаним Договором, позаяк укладення та дійсність Договору не оспорюється сторонами.

Відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про невизнання Договору та послуг, які фактично були надані за Договором.

Судом встановлено, що договір технічного обслуговування прийнятий до виконання Відповідачем у вигляді прийняття послуг, які надавались за цим Договором з боку АТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ». Будь-які претензії та зауваження щодо якості наданих послуг Відповідачем у матеріалах справи також відсутні.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заперечення відповідача проти позовних вимог суд розглянув і відхилив, як такі що не спростовують заявлених позовних вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця буд.5, м. Київ, 03150; ) в особі Філії "Центр управління промисловістю" (вул. Санаторна буд. 12/1, м. Київ, 02099; ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (вул. Шевченка,2, м. Дніпро, 49000; ) 31 753 грн. 16 коп. - основного боргу, 282 грн. 60 коп. - пені, 232 грн. 28 коп. - 3% річних, 446 грн. 07 коп. - інфляційних втрат та 2481 грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя М.О. Лиськов