ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2022 р. Справа№ 920/948/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Владимиренко С.В.

Корсака В.А.

при секретарі судового засідання Звершховській І.А.,

від ФОП Пащетника В.І.: не з`явились,

від РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях: не з`явились,

від Департамент інформаційної діяльності та комунікації з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу

Фізичної особи-підприємця Пащетника Віктора Івановича

на рішення Господарського суду Сумської області від 16.02.2022 (повний текст складено 27.04.2022)

у справі № 920/948/21 (суддя Котельницька В.Л.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Пащетника Віктора Івановича

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях,

третя особа Департамент інформаційної діяльності та комунікації з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації,

про визнання недійсною додаткової угоди, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

30.08.2021 Фізична особа-підприємець Пащетник Віктор Іванович (далі - ФОП Пащетник В.І.) звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою, у якій просить визнати недійсною односторонню додаткову угоду Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській та Сумській областях (далі - РВ ФДМУ) про розірвання укладеного з ФОП Пащетником В.І. договору оренди державного майна №1988 від 13.09.2013, викладену у формі листа №18-212-01567 від 23.07.2021 «Про відмову від договору оренди від 13.09.2013 №1988», а також стягнути судовий збір.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 16.02.2022 відмовлено у задоволенні позову повністю.

Оскільки ФОП Пащетник В.І. не довів жодної передбаченої чинним законодавством підстави недійсності оспорюваного правочину, господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ФОП Пащетника В.І. про визнання недійсною односторонньої додаткової угоди РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях про розірвання договору оренди державного майна №1988 від 13.09.2013, укладеного з ФОП Пащетником В.І., викладену у формі листа № 18-212-01567 від 23.07.2021 «Про відмову від договору оренди від 13.09.2013 № 1988», є необґрунтованими і неправомірними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Сумської області від 16.02.2022, ФОП Пащетник В.І. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ФОП Пащетник В.І. вказує, що оскаржуване рішення прийнято судом без з`ясування обставин, що мають значення для справи, а викладені у ньому висновки не відповідають встановленим обставинам справи; вважає, що суд ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права.

Апелянт не погоджується з висновком суду про відсутність порушення з боку відповідача як норм чинного права у сфері орендних правовідносин, так і умов спірного договору, а також з тим висновком, що будь-які із підстав недійсності оспорюваного правочину, передбачені ч. 1 ст. 215, ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, відсутні, а оскільки ФОП Пащетник В.І. істотно порушив вимоги договору №1988 від 13.09.2013, зокрема, несвоєчасно сплачував оренду плату, то його позовні вимоги є неправомірними та необґрунтованими.

На думку скаржника, такі висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Апелянт зазначає, що суд лишив без уваги те, що звернення ФОП Пащетника В.І. щодо пролонгації договору оренди відповідач всупереч Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ від 03.10.2019 належним чином та у встановлений строк не розглянув. Суд не проаналізував та не надав оцінку тому, що відповідач не представив належних доказів заборгованості ФОП Пащетника В.І. з орендної плати, яка утворилась внаслідок її несплати протягом 3-х місяців підряд, а також тому, що відповідач поза межами встановлених строків листом №18-212-01567 від 23.07.2021 «Про відмову від договору оренди від 13.09.2013 №1988» фактично в односторонньому порядку розірвав договір без наявних на те підстав та всупереч закону.

Апелянт вказує, що рішення про відмову у продовженні договору оренди майна орендодавець та балансоутримувач прийняли передчасно, ще до звернення ФОП Пащетника В.І. із заявою від 07.06.2021. Тобто, в порушення вимог ч. ч. 4, 5 ст. 18 Закону № 157-ІХ у встановлений 30-ти денний термін заява ФОП пащетника В.І. належним чином не розглядалась і відповідне рішення не приймалось. Однак суд першої інстанції вказані обставини залишив поза увагою та відповідної оцінки таким діям відповідача не надав.

Скаржник вказує, що суд безпідставно та помилково вважав, що лист №18-212-01567 від 23.07.2021 «Про відмову від договору оренди від 13.09.213 №1988» є підставою для одностороннього розірвання договору, хоча фактично цей документ містив в собі неправдиві відомості, не був жодним чином пов`язаний з договором оренди майна від №1988 від 13.09.2013 та не відповідав фактичним взаємовідносинам орендаря, орендодавця та балансоутримувача. Крім цього, суд не перевірив достовірність відомостей про наявність заборгованості, її обсягу та періоду, побудував своє рішення на припущеннях, які не підтверджені доказами.

ФОП Пащетник В.І. вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на заяви позивача про те, що він відповідно до п. п. 3.7 та 3.8 договору сплачував пеню та штрафи за несвоєчасну сплату орендної плати (або сплату її в неповному обсязі), тобто добросовісно виконував усі вимоги договору. Таким чином, на момент отримання 28.07.2021 листа відповідача від №18-212-01567 «Про відмову від договору оренди від 13.09.213 №1988» ФОП Пащетник В.І. прострочення платежів протягом 3-місяців підряд не мав (оскільки з 31.05.2021 до 23.07.2021 пройшло лише 2-місяці), тобто істотно умови договору оренди не порушував, а тому підстави для його розірвання в односторонньому порядку згідно зі ст. 782 ЦК України у відповідача були відсутні.

Апелянт також вказує, що суд безпідставно відмовив йому у призначенні судово-економічної експертизи, допустив неповноту судового розгляду та не дослідив у повному обсязі фактичні обставини справи, котрі встановити без проведення експертизи було неможливо і які мали істотне значення для ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Скаржник зазначає, що договір оренди від 13.09.2013 №1988 не містить положень (окрім випадків застосування ст. 782 ЦК України) щодо можливості відхилення від загального порядку розірвання господарських договорів, встановленого ст. 188 ГК України. Як убачається з матеріалів справи, ФОП Пащетник В.І. згоди на розірвання договору оренди від 13.09.2013 №1988 не надавав, а відповідач до суду з приводу дострокового розірвання договору оренди державного майна не звертався. Разом з тим, після отримання ФОП Пащетником В.І. від відповідача листів «Про припинення договору оренди» та «Про відмову від договору оренди» між сторонами тривали господарські відносини. Відповідач протягом місяця після направлення вказаних листів не вчиняв жодних дій з розірвання договору, зокрема, не повідомив ФОП Пащетника В.І. ні про порядок звільнення орендованого приміщення, ні про координати нотаріуса для посвідчення договору про розірвання, не надав проекту такого договору, не надіслав проекту акта приймання-передачі орендованого приміщення тощо.

У поданій апеляційній скарзі ФОП Пащетник В.І. звернувся з клопотанням про призначення судово-економічної експертизи, у якому просить призначити у справі таку експертизу, проведення якої доручити судовим експертам Сумського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» (40000. м. Суми. вул. Герасима Кондратьева 27).

На вирішення експертів поставити наступні питання:

- чи підтверджується документально факт наявності заборгованості щодо оплати орендної плати ФОП Пащетника В.1. за договором оренди державного майна №1988 від 13.09.2013 перед РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях та Департаментом інформаційної діяльності та комунікації з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації станом на 23.07.2021 (тобто, на момент надіслання листа №18-212-01567 від 23.07.2021 «Про відмову від договору оренди від 13.09.2013 № 1988»). Якщо так, то за який період і на яку суму? Чи утворилась вказана заборгованість внаслідок несплати ФОП Пащетником В.І. орендної плати протягом 3 місяців підряд?

Надати в розпорядження експертів матеріали справи №920/948/21, попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Витрати на проведення судової-економічної експертизи покласти на апелянта.

В обґрунтування заявленого клопотання ФОП Пащетник В.І. вказує, що під час розгляду справи судом першої інстанції 16.02.2022 позивач звертався до суду з клопотанням від 14.02.2022 №б/н (вх. №559) про призначення судово-економічної експертизи з метою документального підтвердження факту наявності заборгованості з орендної плати ФОП Пащетника В.І. за договором оренди державного майна №1988 від 13.09.2013 перед РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях та Департаментом інформаційної діяльності та комунікації з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації. Однак суд на підставі ч. 3 ст. 195, п. 2 ч. 1 ст. 228, ч. 5 ст. 233 ГПК України у задоволенні вказаного клопотання ФОП Пащетника В.І. відмовив. Водночас суд першої інстанції дійшов висновку, що призначення судової експертизи можливе лише на стадії підготовчого провадження.

ФОП Пащетник В.І. зазначає, що основною підставою для одностороннього розірвання договору оренди майна №1988 від 13.09.2013 відповідачем на підставі ст. 782 ЦК України є істотне порушення ФОП Пащетником В.І. умов договору, як стверджує відповідач - несплата орендної плати протягом 3 місяців підряд.

Згідно з наданими суду доказами, актом звірки взаєморозрахунків від 25.06.2021, а також квитанціями АТ ПБ «Приватбанк» ФОП Пащетник В.І. прострочення платежів з орендної плати за договором №1988 від 13.09.2013 станом на 07.06.2021 (тобто, на момент його звернення з метою пролонгації договору) протягом 3 місяців підряд не допускав. Згідно з квитанцією 0.0..1 від 09.03.2021 ФОП Пащетник В.І. сплатив 4564,32 грн., квитанцією 0.0..1 від 03.11.2021 - 25755,39 грн. (в т.ч. за іншими договорами), квитанцією 0.0..1 від 31.05.2021 - 3442,87 грн. У подальшому ж, оскільки відповідач мав намір припинити дію договору оренди, ФОП Пащетник В.І. сплачував оренду плату за договором на підставі рахунків, які надавалися орендодавцем, відповідно до квитанцій, наданих суду.

Відповідач заперечував зазначені фактичні обставини та надав суду письмові докази, зокрема лист №18-212-01567 від 23.07.2021 «Про відмову від договору оренди від 13.09.2013 №1988», який містив «технічні помилки» - неправдиві відомості про заборгованість ФОП Пащетника В.І. з орендної плати та її періоду, інші документи (акт звірки, листи тощо), які також містили суперечливі дані про заборгованість з орендної плати за різні періоди.

У зв`язку з вказаним, а також з тим, що ФОП Пащетник В.І. надав суду докази - квитанції АТ ПБ «Приватбанк» про сплату орендної плати, в яких містилися загальні суми, сплачені не лише за договором №1988 від 13.09.2013, а й за іншими договорами оренди, укладеними позивачем з тим же відповідачем та третьою особою, суд першої інстанції без призначення експертизи не зміг об`єктивно та повно дослідити обставини, що стосуються наявності чи відсутності заборгованості з орендної плати ФОП Пащетника В.І. перед відповідачем. В оскаржуваному рішенні господарського суду першої інстанції не міститься пояснень та розрахунків, які усували б зазначені суперечності.

За таких обставин, на думку ФОП Пащетника В.І., виникає потреба у призначенні судово-економічної експертизи, яка може встановити наявність чи відсутність заборгованості з орендної плати і остаточно усунути зазначені суперечності.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Попікова О.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №920/948/21; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ФОП Пащетника В.І. на рішення Господарського суду Сумської області від 16.02.2022 до надходження матеріалів справи №920/948/21.

31.05.2022 матеріали справи № 920/948/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2022 апеляційну скаргу ФОП Пащетника В.І. на рішення Господарського суду Сумської області від 16.02.2022 у справі №920/948/21 залишено без руху. Надано ФОП Пащетнику В.І. строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання доказів сплати судового збору в сумі 3405,00 грн у встановленому порядку. Попереджено ФОП Пащетника В.І., що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Пащетника В.І. на рішення Господарського суду Сумської області від 16.02.2022 у справі № 920/948/21. Розгляд справи призначено на 18.07.2022. Запропоновано РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях надати свої заперечення щодо заявленого клопотання про призначення судово-економічної експертизи. Запропоновано учасникам справи надати відзив на апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали. Роз`яснено апелянту право подати до суду відповідь на відзив протягом десяти днів з дня вручення йому відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2022 клопотання представника ФОП Пащетника В.І. адвоката Матішинця В.В. про участь у судовому засіданні, призначеному на 18.07.2022, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Доручено представнику ФОП Пащетника В.І. адвокату Матішинцю В.В. забезпечити проведення судового засідання у справі №920/948/21 в режимі відеоконференції 18.07.2022.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О. судді Владимиренко С.В., Корсак В.А. (у зв`язку з відпусткою судді Попікової О.В.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2022 прийнято апеляційну скаргу ФОП Пащетника В.І. на рішення Господарського суду Сумської області від 16.02.2022 у справі №920/948/21 до провадження у визначеному складі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2022, враховуючи неявку відповідача та третьої особи, а також для забезпечення права учасників судового процесу на участь своїх представників у засіданні господарського суду, дотримання принципів рівності та змагальності, забезпечення всебічного, повного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи відкладено судове засідання на 25.07.2022. Повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги ФОП Пащетника В.І. відбудеться в режимі відеоконференції 25.07.2022 в приміщенні Північного апеляційного господарського суду. Доручено представнику ФОП Пащетника В.І. адвокату Матішинцю В.В. забезпечити проведення судового засідання у справі №920/948/21 в режимі відеоконференції 25.07.2022.

У судове засідання 25.07.2022 жодний з представників сторін не з`явився, на зв`язок в режимі відоконференції не вийшов. Зважаючи на те, що явка представників не була визнана обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу по суті.

Розглянувши у судовому засіданні 25.07.2022 заявлене ФОП Пащетником В.І. клопотання про призначення судово-економічної експертизи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у його задоволенні з підстав, наведених нижче за текстом цієї постанови.

Позиції учасників справи.

РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях надало відзив на апеляційну скаргу, у якому з доводами апеляційної скарги не погоджується та вважає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

РВ ФДМУ не погоджується та вважає таким, що не відповідає дійсності, твердження апелянта про те, що заява про продовження договору оренди №1988 належним чином не розглядалась та лист балансоутримувача складено завчасно і направлено 29.06.2021 відповідачу ще до отримання згоди від останнього відповідного звернення. З цього приводу відповідач зазначає, що до матеріалів справи було додано лист РВ ФДМУ від 21.05.2021 №18-212-01042, в якому повідомлялось ФОП Пащетнику В.І. про закінчення терміну договору, на який його було укладено. Цим же листом РВ ФДМУ звернулося з проханням до балансоутримувача надати довідку, в якій зазначається інформація про: наявність або відсутність заборгованості зі сплати орендної плати чи страхових платежів за договором, що продовжується, станом на дату подання довідки; факти суттєвого(більше як на три місяці) прострочення сплати орендної плати чи інших обов`язкових за договором платежів. Крім того, балансоутримувачу необхідно надати орендодавцю інформацію про отримання ним погодження органу управління балансоутримувача.

Відповідач зазначив, що листом від 29.06.2021 №01-45/79 Сумська обласна адміністрація як орган управління повідомила, що не надає згоди на продовження дії Договору у зв`язку з необхідністю використання майна для державних потреб. Листом від 02.07.2021 №01-25/822 балансоутримувач у відповідь на лист від 21.05.2021 №18-212-01042 повідомив РВ ФДМУ, що Сумська обласна адміністрація як орган управління не надала згоди на продовження дії договору, також було повідомлено, що за ФОП Пащетником В.І. наявна заборгованість за більш як п`ять місяців підряд та станом на 22.06.2021 заборгованість з орендної плати склала 6 470,33 грн. За результатами розгляду заяви ФОП Пащетника В. І. про продовження договору оренди та опрацювання інформації, наданої балансоутримувачем та органом, уповноваженим управляти майном, був встановлений факт несплати протягом трьох місяців підряд орендної плати ФОП Пащетником В.І. та намір Сумської обласної державної адміністрації використовувати майно для державних потреб. А тому РВ ФДМУ прийняло рішення відмовитись від договору оренди, застосувавши положення ст. 782 ЦК України. В подальшому, листом від 23.07.2021 №18-212-01567 РВ ФДМУ повідомило ФОП Пащетника В.І. про відмову від договору оренди від 13.09.2013 №1988 та зазначило, що згідно з ч. 2 ст. 782 ЦК України у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення про відмову від договору.

На думку РВ ФДМУ, вказані листи повністю спростовують необґрунтовані твердження ФОП Пащетника В.І. про те, що заява про продовження договору оренди розглядалась неналежним чином та без дотримання вимог законодавства.

РВ ФДМУ не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в судовому засіданні повною мірою не з`ясував, чи була то технічна помилка, чи волевиявлення відповідача щодо розірвання саме договору оренди державного майна №2081 від 17.06.2014, який був укладений між тими ж суб`єктами договірних відносин стосовно майна, яке розташовувалося за тією ж адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 2. З цього приводу відповідач вказує, що в засіданні суд в повній мірі з`ясував факт технічної помилки та ретельно дослідив докази. РВ ФДМУ зазначає, що дійсно в листі від 23.07.2021 №18-212-01567 про відмову від договору оренди від 13.09.2013 №1988 виконавцем була допущена технічна помилка, оскільки з ФОП Пащетником В.І. також був укладений договір №2081. РВ ФДМУ вказує, що зміст листа свідчить, що повідомлення про відмову від договору стосується саме договору №1988, укладеного між сторонами спору, та містить інформацію щодо предмета договору №1988 (а не договору від 17.06.2014 №2081), яким згідно з п. 1.1 договору від 13.09.2013 №1988 є майно, що і зазначене у листі. Тобто, при виготовленні даного листа було допущено технічну помилку щодо дати та номеру договору та фактично лист №18-212-01567 від 23.07.2021 «Про відмову від договору оренди від 13.09.213 №1988» є повідомленням про розірвання саме договору від 13.09.2013 №1988.

РВ ФДМУ вважає необґрунтованими твердження апелянта про те, що одностороння відмова відповідача від договору оренди, викладена у формі листа №18-212-01567 від 23.07.2021 «Про відмову від договору оренди від 13.09. 2013 № 1988», не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона з балансоутримувачем не погоджена. Відповідач вказує, що, по-перше, чинне законодавство не вимагає погодження балансоутримувачем односторонньої відмови від договору оренди, право орендодавця на яку передбачено ст. 782 ЦК України; по-друге, Сумська обласна державна адміністрація повідомила листом від 29.06.2021 №01-45/7931 РВ ФДМУ про те, що вона як орган, уповноважений управляти державним майном, балансоутримувачем якого є Департамент інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації, не надає згоди на продовження дії договору оренди №1988 у зв`язку з необхідністю використання майна для державних потреб. Також листом від 02.07.2021 №01-25/822 балансоутримувач, посилаючись на ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», звернувся до РВ ФДМУ з проханням прийняти рішення про відмову у продовженні договору оренди від 13.09.2013 №1988. Таким чином, на думку РВ ФДМУ, зазначені вище листи підтверджують факт погодження балансоутримувачем односторонньої відмови від договору оренди №1988, що повністю спростовує твердження ФОП Пащетника В.І.

РВ ФДМУ вважає безпідставними та необґрунтованими твердження скаржника про те, що договір оренди №1988 не містить положень щодо можливості відхилення від загального порядку розірвання господарських договорів, встановленого ст. 188 ГК України, а відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

РВ ФДМУ вказує на таке. У п. 8.4 договору визначено, що у разі, якщо орендар не вносить плату за користування майном протягом 3-х місяців підряд, то відповідно до ст. 782 ЦК України договір буде припинено з моменту одержання орендарем повідомлення про відмову від договору.

З умовами договору, в якому міститься спеціальний порядок його дострокового розірвання, а саме за нормою ст. 782 ЦК України, ФОП Пащетник В.І. ознайомився та погодився, про що свідчить підпис та печатка орендаря в договорі оренди №1988.

Відповідач зазначає, що згідно зі ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить тату за користування річчю протягом трьох місяців. Заборгованість ФОП Пащетника В.І. підтверджується листами балансоутримувача від 02.07.2021 №01-25/822, від 17.09.2021 №01-25/1123 та претензіями, які додані балансоутримувачем у своєму поясненні щодо предмету спору. Відповідно до ч. 2 ст. 782 ЦК України у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. На думку відповідача, з вказаної норми чітко вбачається, що відмова від договору найму є одностороннім правочином, а тому не вимагає згоди іншої сторони й/або нотаріального посвідчення. Відповідач вказує на безумовність права орендодавця на розірвання договору в разі несплати орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд. Таке право не ставиться в залежність від підписання орендарем додаткової угоди до договору.

РВ ФДМУ просить апеляційну скаргу ФОП Пащетника В.І. залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях надало заперечення щодо клопотання про призначення судово-економічної експертизи, у якому проти задоволення вказаного заперечує та вважає його невмотивованим та безпідставним.

Відповідач вказує, що докази, які містяться в матеріалах справи №920/948/21, в повній мірі підтверджують заборгованість ФОП Пащетника В.І. за договором №1988 протягом трьох місяців підряд. Зазначає, що деякі копії квитанцій, надані ФОП Пащетником В.І., не відносяться до договору оренди №1988, а саме : квитанція від 23.12.2020, квитанція від 29.12.2021, квитанція від 20.01.2021, квитанція від 12.03.2021. Відповідач звертає увагу, що зазначені квитанції відносяться до сплати земельного податку за договором №1988, а не до сплати заборгованості з орендної плати за договором №1988; крім цього в даних квитанціях міститься інформація про сплату орендної плати за іншими договорами, які не стосуються справи №920/948/21.

РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях відзначає, що очевидне безпідставне призначення судової експертизи має наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, у тому числі права на розгляд справи судом, встановленим законом, у розумний строк.

ФОП Пащетник В.І. надав пояснення на відзив, у якому вважає викладені у ньому доводи необґрунтованими, хибними.

На думку ФОП Пащетника В.І., під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач доказів, які документально підтверджували би наявність заборгованості у ФОП Пащетника В.І. з орендної плати, а так само несплати ним орендної плати протягом 3-х місяців підряд, суду не надав.

ФОП Пащетник В.І. вважає, що господарський суд першої інстанції помилково відмовив у призначенні у справі експертизи, оскільки призначення експертизи вимагалось обставинами справи і суд не був позбавлений можливості одночасно з призначенням експертизи вирішити питання про повернення на стадію підготовчого судового засідання. Однак суд безпідставно відмовив у призначенні судово-економічної експертизи, допустив неповноту судового розгляду та не дослідив у повному обсязі фактичні обставини справи, які встановити без проведення експертизи було не можливо.

На думку ФОП Пащетника В.І., оскаржуване рішення судом першої інстанції обґрунтовано доказами - листами РВ ФДМУ та третьої особи №02-212-01339 від 30.06.2021 «Про продовження дії договору оренди державного майна», №01- 45/7931 від 29.06.2021, № 01-25/822 від 02.07.2021, №18-212-01523 від 19.07.2021 та іншими, які начебто стосуються розгляду листа ФОП Пащетника В.І. від 07.06.2020 щодо продовження договору оренди державного майна №1988 від 13.09.2013. Фактично ж зі змісту вказаних листів вбачається, що звернення ФОП Пащетника В.І. щодо продовження договору оренди по суті ні відповідачем, ні балансоутримувачем у встановленому Законом України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ від 03.10.2019 порядку та строки не розглядалося і рішення не приймалось. Відтак, скаржник вважає, що рішення про відмову у продовженні договору оренди майна було прийнято орендодавцем та балансоутримувачем передчасно, ще до звернення ФОП Пащетника В.І. із заявою від 07.06.2021, тобто, в порушення вимог ч. ч. 4, 5 ст. 18 Закону №157-ІХ у встановлений 30-ти денний термін, заява ФОП Пащетника В.І. належним чином не розглядалась і відповідне рішення не приймалось. Суд першої інстанції вказані обставини залишив поза увагою та відповідної оцінки таким діям відповідача не надав.

За наведених підстав ФОП Пащетник В.І. вважає, що слід дійти висновку, що викладені у відзиві на апеляційну скаргу доводи відповідача є хибними, оскільки не підтверджені доказами, суперечать фактичним обставинам справи, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

13.09.2013 ФОП Пащетник В.І. (орендар) та Регіональне відділення Фонду державного майна України по Сумській області (реорганізоване в РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях) (орендодавець) уклали договір оренди державного майна №1988 (далі - договір), який посвідчено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шевельовою І.І. 13.09.2013 і зареєстровано в реєстрі за №1032.

За умовами п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - будівлю-навіс (літ «О») загальною площею 332,1 кв. м (далі - майно), розташоване за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 2, що перебуває на балансі Департаменту інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації (код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України - 35906678) (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 13.07.2013 і становить за незалежною оцінкою 107 280,00 грн.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2013 року 1330,27 грн (п. 3.1 договору).

Згідно з п. 3.6 договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює орендар, вказується «Призначення платежу» за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди (п. 5.3 договору).

Відповідно до п. 5.9 договору орендар зобов`язується щомісяця до 15 числа сплачувати орендну плату за попередній місяць, на вимогу орендодавця та балансоутримувача проводити звіряння взаєморозрахунків за орендними платежами і оформляти відповідні акти звіряння.

Орендар зобов`язується у разі припинення або розірвання договору повернути балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального зносу, та відшкодувати балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної чи часткової) орендованого майна з вини орендаря (п. 5.10 договору).

Згідно з п. 8.4 договору у разі, якщо орендар не вносить плату за користування майном протягом 3-х місяців підряд, то відповідно до ст. 782 ЦК України договір буде припинено з моменту одержання орендарем повідомлення про відмову від договору.

Цей договір укладено строком на 5 (п`ять) років, що діє з 13.09.2013 до 12.09.2018 включно (п. 10.1 договору).

За умовами п. 10.3 договору зміни до умов цього договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід`ємною частиною договору, за обов`язкової наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди (п. 10.4 договору).

Відповідно до п. 10.6 чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; банкрутства орендаря; у разі смерті орендаря.

У разі відмови орендодавця від договору оренди, що передбачено пунктом 8.4 цього договору, договір є розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору (п. 10.7 договору).

Згідно з п. 10.10 договору у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. У разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

13.09.2013 ФОП Пащетник В.І. затвердив та підписав разом із відповідачем розрахунок плати за перший (базовий) місяць оренди державного нерухомого майна, а саме: будівлі-навісу (літ «О») за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 2, з метою розміщення складу, площею 332,1 кв. м. Вартість об`єкта оренди за незалежною оцінкою станом на 31.07.2013 складає 107280,00 грн. У розрахунку застосовано орендну ставку розміром 15% та індекс інфляції 0,992; орендна плата за перший базовий місяць, яким визначено серпень 2013 року, склала без ПДВ 1330,27 грн (50% - 665,14 грн).

03.02.2015 сторони підписали договір про внесення змін до договору оренди державного майна №1988 від 13.09.2013, за яким, враховуючи розпорядження голови Сумської обласної державної адміністрації від 23.12.2014 №549-О щодо зміни балансоутримувача, внесли зміни до п. 1.1 договору, де балансоутримувачем зазначено Управління інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації.

11.09.2018 ФОП Пащетник В.І. та РВ ФДМУ підписали договір про внесення змін до договору оренди державного майна №1988 від 13.09.2013, яким п. п. 1.1, 3.1, 3.7, 10.1 договору викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 1 договору про внесення змін від 11.09.2018 п. 1.1 договору викладено в такій редакції: « 1.1 Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - будівлю навіс (літ «О») загальною площею 332,1 кв. м (далі - майно), розташоване за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 2, що перебуває на балансі Управління інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 31.07.2018 і становить за незалежною оцінкою 151300,00 грн».

Згідно з п. 2 договору про внесення змін від 11.09.2018 п. 3.1 договору викладено в наступній редакції: «3.1 Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786, зі змінами (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - липень 2018 року - 1878,01 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди після перегляду її розміру - вересень 2018 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляцій за серпень та вересень місяць 2018 року.».

Пунктом 4 договору про внесення змін від 11.09.2018 п. 10.1 договору викладено в такій редакції: « 10.1. Цей договір діє з 11.09.2018 до 10.09.2021 включно.».

Відповідно до п. 5 договору про внесення змін від 11.09.2018 цей договір про внесення змін є невід`ємною частиною договору оренди державного майна від 13.09.2013 №1988, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шевельовою І.І. 13.09.2013 і зареєстрованого в реєстрі за №1032, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації в установленому порядку.

Договір про внесення змін від 11.09.2018 посвідчено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Шевельовою І.І. 11.09.2018 і зареєстровано в реєстрі за №701.

11.09.2018 ФОП Пащетник В.І. затвердив та підписав разом з відповідачем розрахунок плати за перший (базовий) місяць оренди державного нерухомого майна, а саме: будівлі-навісу (літ «О») за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 2, з метою розміщення складу, площею 332,1 кв. м. Вартість об`єкта оренди за незалежною оцінкою станом на 31.07.2018 встановлена у 151300,00 грн. У розрахунку застосовано орендну ставку розміром 15% та індекс інфляції 0,993; орендна плата за перший базовий місяць, яким визначено липень 2018 року, склала без ПДВ 1878,01 грн (50% - 939,01 грн).

11.09.2018 сформовано витяг (індексний номер 137282280) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права щодо об`єкта нерухомого майна (нежитлові будівлі, споруди та приміщення) за адресою Сумська обл., м. Суми, вул. Кузнечна, буд. 2, реєстраційний номер 1.

Згідно з інформацією, зазначеною у вказаному витязі, право користування (найму (оренди)) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами, а саме: навісом (літера «О»), загальною площею 332,1 кв. м (орендодавець Регіональне відділення фонду державного майна України по Сумській області) відповідно до договору оренди, серія та номер: р. №1032, виданий 13.09.2013, видавник: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Шевельова І.І., а також договору про внесення змін до договору оренди державного майна №1988 від 13.09.2013, серія та номер: р. №701, виданий 11.09.2018, видавник: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Шевельова І.І., до 10.09.2021 належить Пащетник В.І.

14.06.2019 сторони підписали договір про внесення змін до договору оренди державного майна №1988 від 13.09.2013, відповідно до п. 1. якого преамбулу договору оренди викладено в новій редакції, а саме: «Ми, що нижче підписалися, РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України - 42769539, місцезнаходження якого: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 1/23, далі за текстом «Орендодавець», в особі заступника начальника регіонального відділення - начальника Управління забезпечення реалізації повноважень у Сумській області Михайленка Дмитра Геннадійовича, що діє на підставі Положення про РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях, затвердженого наказом ФДМУ від 31.01.2019 №83, наказу РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях від 03.04.2019 №15 «Про підпорядкування підрозділів та розподіл обов`язків між керівництвом регіонального відділення» та довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В. 19.04.2019, зареєстрованої в реєстрі за №1026, з одного боку, та фізична особа за законодавством України - підприємець Пащетник В.І., який зареєстрований за адресою: м. Суми, вул. Н-Лепехівська, 30, далі за текстом «Орендар», що діє на підставі Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, виданої Виконавчим комітетом Сумської міської ради 10.09.2018, з другого боку, а разом - «Сторони», та окремо «Сторона», враховуючи наказ ФДМУ від 17.01.2019 №40 «Про реорганізацію регіональних відділень», яким утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях шляхом злиття Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, уклали цей договір про наступне:».

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №170605889 від 14.06.2019 право користування (найму (оренди)) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами, а саме: навісом (літера «О»), загальною площею 332,1 кв. м (орендодавець - РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях) відповідно до договору оренди, серія та номер: р. №1032, виданий 13.09.2013, видавник: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Шевельова І.І., а також договору про внесення змін до договору оренди державного майна №1988 від 13.09.2013, серія та номер: р. №701, виданий 11.09.2018, видавник: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Шевельова І.І., до 10.09.2021 належить Пащетнику В.І.

23.06.2020 пунктом 6 розпорядження голови Сумської обласної державної адміністрації №280-ОД «Про внесення змін до розпорядження голови Сумської обласної державної адміністрації від 24.03.2020 №118-ОД» перейменовано Управління інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації на Департамент культури, інформаційної політики та туризму Сумської обласної державної адміністрації.

18.01.2021 пунктом 7 розпорядження голови Сумської обласної державної адміністрації №25-ОД «Про внесення змін до розпорядження голови Сумської обласної державної адміністрації від 24.03.2020 №118-ОД» перейменовано Департамент культури, інформаційної політики та туризму Сумської обласної державної адміністрації на Департамент інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації.

Таким чином, станом на 18.01.2021 балансоутримувачем за договором є Департамент інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації.

07.06.2021 ФОП Пащетник В.І. звернувся до відповідача з листом, в якому у зв`язку із закінченням 10.09.2021 строку дії договору оренди державного майна №1988 від 13.09.2013 просив продовжити дію зазначеного договору строком на п`ять років або на інший термін.

23.06.2021 Департамент інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації направив ФОП Пащетнику В.І. претензію від 22.06.2021 №01-25/779 щодо невиконання умов договорів оренди, у якій повідомив, що станом на 22.06.2021 в порушення п. п. 3.6, 5.3 договорів оренди (в т.ч. №1988 від 13.09.2013) ФОП Пащетник В.І. не сплатив балансоутримувачу орендну плату. Станом на 22.06.2021 заборгованість за вказаним договором оренди складає 6 470,33 грн, пеня за несвоєчасну сплату орендної плати - 1 608,75 грн, компенсація витрат зі сплати земельного податку - 12 019,85 грн, пеня за несвоєчасну сплату компенсації витрат зі сплати земельного податку - 335,87 грн.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ФОП Пащетник В.І. отримав вказану вище претензію 24.06.2021.

29.06.2021 Сумська обласна державна адміністрація листом №01-45/7931 повідомила РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях про те, що не надає згоди на продовження дії договору оренди від 13.09.2021 №1988 у зв`язку з необхідністю використання майна для державних потреб.

30.06.2021 РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях на підставі звернення орендаря направило на адресу балансоутримувача - Департаменту інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації лист №02-212-01339 «Про продовження дії договору оренди державного майна». Адресатом вказаного листа також визначено Пащетника В.І.

У вказаному листі РВ ФДМУ повідомило про отримання від ФОП Пащетника В.І. заяви про продовження дії договору оренди №1988, термін дії якого закінчується 10.09.2021, та для прийняття рішення щодо можливості продовження дії договору та відповідно до Порядку просило балансоутримувача надати орендодавцю довідку, в якій зазначається інформація, передбачена ч. 6 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

02.07.2021 Департамент інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації (балансоутримувач) листом №01-25/822 (на лист від 21.05.2021 №18-212-01042) повідомив, що Сумська обласна державна адміністрація як орган, уповноважений управляти державним майном, не надала згоди на продовження дії договору оренди №1988 у зв`язку з необхідністю використання майна для державних (власних) потреб (лист від 29.06.2021 №01-45/7931) та повідомив, що орендар - ФОП Пащетник В.І. не вносить орендну плату балансоутримувачу більше п`яти місяців підряд (з розрахунку 1153,84 грн за місяць); за даними бухгалтерського обліку станом на 22.06.2021 заборгованість з орендної плати склала 6470,33 грн, яка станом на дату цього листа не погашена. Департамент інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації, керуючись ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», просив РВ ФДМУ прийняти рішення про відмову у продовженні договору оренди від 13.09.2013 №1988.

06.07.2021 листом №01-45/8253 Сумська обласна державна адміністрація повідомила РВ ФДМУ, що за даними бухгалтерського обліку балансоутримувача орендар ФОП Пащетник В.І. несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує балансоутримувачу орендну плату вже більше року - з лютого місяця 2020 року по сьогоднішній день. Орендар не вносить орендну плату балансоутримувачу більше п`яти місяців підряд; станом на 22.06.2021 заборгованість з орендної плати склала 6 470,33 грн. Сумська обласна державна адміністрація як орган, уповноважений управляти державним майном, звернулась до РВ ФДМУ як орендодавця з проханням розірвати договір оренди від 13.09.2013 №1988 (зі змінами), укладений з орендарем ФОП Пащетником В.І., та зобов`язати останнього повернути майно балансоутримувачу.

19.07.2021 РВ ФДМУ листом №18-212-01523 «Про припинення договору оренди державного майна» повідомило ФОП Пащетника В.І. та балансоутримувача, що договір оренди від 13.09.2013 №1988 припиняється 10.09.2021 на підставі ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 10.6. Договору у зв`язку з закінченням строку договору, на який його було укладено. У вказаному листі РВ ФДМУ вказало, що Департамент інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації листом від 02.07.2021 №01-25/822 повідомив орендодавця, що Сумська обласна державна адміністрація як орган, уповноважений управляти державним майном, не надала згоди на продовження дії вищевказаного договору. Крім того, звернуто увагу ФОП Пащетника В.І. на його обов`язок щодо складення акта приймання-передавання про повернення майна та сплати орендної плати до дня повернення орендованого майна за актом приймання-передавання включно.

23.07.2021 листом №18-212-01567 «Про відмову від договору оренди від 13.09.213 №1988» РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях сповістило ФОП Пащетника В.І. та балансоутримувача, що користуючись правом застосування положень ст. 782 ЦК України, як орендодавець державного майна за договором оренди від 13.09.2013 №1988, укладеним з ФОП Пащетником В.І., на будівлю-навіс (літ. «О») загальною площею 332,1 кв. м за адресою: м. Суми, вул. Кузнечна, 2, що обліковується на балансі Департаменту інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації, у зв`язку із невиконанням орендарем зобов`язань, передбачених п. п. 3.6 та 5.3 даного договору, ч. 5 ст. 762 ЦК України, ч. 3 ст. 285 та ч. 1 ст. 286 ГК України щодо обов`язкової своєчасної сплати орендної плати повідомляє про відмову від договору оренди від 17.06.2014 №2081. При цьому зауважило, що згідно з ч. 2 ст. 872 ЦК України у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

ФОП Пащетник В.І. у позовній заяві вказує, що отримав вказаний лист у серпні 2021 року. У відповіді на відзив ФОП Пащетник В.І. вказує, що отримав цей лист 28.07.2021. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ФОП Пащетник В.І. лист РВ ФДМУ №18-212-01567 отримав 28.07.2021.

Довідка від 17.09.2021 №01-25/1123 про наявність заборгованості, надана Департаментом інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації, свідчить про наявність кредиторської заборгованості зі сплати орендної плати ФОП Пащетника В.І. станом на 16.09.2021; термін заборгованості складає більше семи місяців (сума заборгованості 9 004,36 грн, пеня 1 750,19 грн, всього - 10 754,55 грн).

Не погоджуючись з діями відповідача, ФОП Пащетник В.І. звернувся з позовом, в якому просить визнати недійсною односторонню додаткову угоду РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях про розірвання договору оренди державного майна №1988 від 13.09.2013, укладену з ФОП Пащетником В.І., викладену у формі листа №18-212-01567 від 23.07.2021 «Про відмову від договору оренди від 13.09.2013 №1988».

У позовній заяві ФОП Пащетник В.І. вказав, що серпні 2021 року отримав від орендодавця додаткову угоду про розірвання договору у формі листа №18-212-01567 від 23.07.2021 «Про відмову від договору оренди від 13.09.2013 №1988», у якій РВ ФДМУ повідомило його про відмову від договору оренди від 17.06.2014 №2081. На думку ФОП Пащетника В.І., така одностороння відмова відповідача про розірвання договору оренди №1988 від 13.09.2013 викладена у формі листа від 23.07.2021 №18-212-01567 «Про відмову від договору оренди від 13.09.2013 №1988» не відповідає вимогам чинного законодавства. Зазначає, що договір оренди від 17.06.2014 №2081 між сторонами спору не укладався, тому і розриватися не може.

Господарський суд першої інстанції з пояснень відповідача з`ясував, що хоча за текстом листа №18-212-01567 від 23.07.2021 «Про відмову від договору оренди від 13.09.2013 №1988» повідомлено позивача про відмову від договору оренди від 17.06.2014 №2081, але зі змісту листа вбачається, що повідомлення про відмову від договору стосується саме договору від 13.09.2013 №1988, укладеного між сторонами спору, та містить інформацію щодо предмета договору від 13.09.2013 №1988, а не договору від 17.06.2014 №2081, яким згідно з п. 1.1 договору від 13.09.2013 №1988 є майно, що і зазначене у листі. Тобто, відповідач, при виготовленні даного листа допустив технічну помилку щодо дати та номеру договору та фактично лист №18-212-01567 від 23.07.2021 «Про відмову від договору оренди від 13.09.213 №1988» є повідомленням про розірвання саме договору від 13.09.2013 №1988, з чим погоджється і апеляційний суд.

У відзиві на позовну заяву РВ ФДМУ проти заявлених ФОП Пащетником В.І. вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні. Відповідач зазначає, що згідно зі ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. 23.07.2021 РВ ФДМУ, користуючись наданим йому правом застосування положень ст. 782 ЦК України, направило ФОП Пащетнику В.І. повідомлення №18-212-01567 про відмову від договору оренди №1988 у зв`язку з невиконанням орендарем передбачених договором зобов`язань щодо обов`язкової своєчасної сплати орендної плати.

У поясненні щодо предмета спору третя особа просить відмовити ФОП Пащетнику В.І. у задоволенні його позовних вимог. Третя особа вказує, що обов`язок ФОП Пащетника В.І. як орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та третій особі - балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% не пізніше 15 числа за попередній місяць встановлено у п. п. 3.6, 5.3, 5.9 договору оренди. Але ФОП Пащетник В.І. несвоєчасно та не повному обсязі сплачує балансоутримувачу орендну плату. Направлена ФОП Пащетнику В.І. як орендарю претензія від 22.06.2021 №01-25/779 з вимогою сплатити заборгованість в місячний термін, а саме до 22.07.2021 була отримана ФОП Пащетником В.І., але залишена без відповіді і задоволення. Третя особа вважає, що оскільки станом на момент направлення РВ ФДМУ листа від 23.07.2021 №18-212-01567 «Про відмову від договору оренди від 13.09.2013 №1988» ФОП Пащетник В.І. не виконував взяті на себе зобов`язання зі сплати орендних платежів третій особі більше 5 місяців, РВ ФДМУ реалізувало своє передбачене п. 8.4 договору оренди №1988 право на односторонню відмову від договору оренди відповідно до ст. 782 ЦК України.

У відповіді на відзив ФОП Пащетник В.І. проти доводів відзиву заперечує та вважає, що згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї зі сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому ст. 188 цього Кодексу. ФОП Пащетник В.І. зазначає, що договір оренди №1988 не містить положень щодо можливості відхилення від загального порядку розірвання господарський договорів, встановленого ст. 188 ГК України. ФОП Пащетник В.І. зазначає, що згоди на розірвання договору №1988 не надавав, а відповідач до суду з приводу дострокового розірвання цього договору не звертався.

ФОП Пащетник В.І. вказує, що на момент складання листа від 23.07.2021 №18-212-01567 випадки несплати ним орендної плати протягом 3 місяців підряд відсутні, орендна плата останні раз вносилась 02.06.2021.

У поданому запереченні РВ ФДМУ вважає, що відповідь на відзив не спростовує доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, а фактично дублює зміст позовної заяви. Зазначає, що за умовами п. 8.4 договору у разі, якщо орендар не вносить плату за користування майном протягом 3 місяців підряд, то у відповідності до ст. 782 ЦК України договір буде припинено з моменту одержання орендарем повідомлення про відмову від договору; заборгованість ФОП Пащетника В.І. підтверджується листами балансоутримувача від 02.07.2021 №01-25/822, від 17.09.2021 №01-25/1123 та претензіями, які додані балансоутримувачем до пояснення щодо предмета спору.

РВ ФДМУ також вказує, що листом від 23.07.2021 №18-212-01567 «Про відмову від договору оренди» ФОП Пащетника В.І. було повідомлено, що відповідно до ч. 2 ст. 782 ЦК України у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору, а відповідно до п. 10.10 договору та ч. 1 ст. 785 ЦК України у зв`язку з розірванням договору орендар зобов`язаний терміново повернути балансоутримувачу орендоване майно за актом приймання-передачі. З вказаної норми, на думку РВ ФДМУ, чітко вбачається, що відмова від договору найму є одностороннім правочином, а тому не вимагає згоди іншої сторони й/або його нотаріального посвідчення. РВ ФДМУ вказує на безумовність права орендодавця на розірвання договору в разі несплати орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд; таке право не ставиться в залежність від підписання орендарем договору про розірвання.

Третя особа надала спростування відповіді на відзив позивача наявними доказами в справі, у якому не погоджується з твердженням ФОП Пащетника В.І. у відповіді на відзив про те, що станом на момент складання листа від 23.07.2021 №18-212-01567 випадки несплати ФОП Пащетником В.І. орендної плати протягом трьох місяців підряд відсутні. Третя особа вказує, що у матеріалах справи є незаперечні докази, що свідчать про наявність заборгованості ФОП Пащетника В.І. перед третьою особою по орендній платі протягом трьох місяців підряд, а саме: акт звірки взаєморозрахунків від 25.06.2021, підписаним ФОП Пащетником В.І. та третьою особою, де вказана заборгованість ФОП Пащетника В.І. перед третьою особою станом на 25.06.2021; претензією третьої особи від 22.06.2021 №01-25/779, яка залишена ФОП Пащетником В.І. без відповіді та задоволення; листами Сумської обласної державної адміністрації від 02.07.2021 №01-25/822, від 06.07.2021 №01-45/8253.

ФОП Пащетник В.І. звернувся з клопотанням про долучення документа з метою підтвердження факту внесення своєчасної орендної плати за договором №1988 надав копію квитанції №0.0..1 від 25.11.2021.

Згідно з відомостями вказаної квитанції: дата проведення « 25.11.2021», призначення платежу « 25010300; 50% оренд плати за договорами оренди 13.09.13 №1988, 07.03.14 №2048, 21.05.14 №2073, 17.06.16 №2313», сума: 5 515,82.

З клопотанням від 11.02.2022 №01-25/156 третя особа надала копію акта звірки взаєморозрахунків від 25.06.2021, підписаниого ФОП Пащетником В.І. та третьою особою, а також скріпленого печатками сторін; докази отримання ФОП Пащетником В.І. листа від 23.07.2021 №18-212-01567; копію відповіді на відзив (у якій представник позивача підтверджує факт отримання позивачем вказаного листа).

ФОП Пащетник В.І. з клопотанням про поновлення строку для подання клопотання про долучення документів з метою підтвердження сплати орендної плати надав копії квитанцій.

Квитанція №0.0..1 від 29.12.2020: призначення « 25010300; 50% орендної плати по договору від 13.09.13 №1988, від 07.03.14 №2048, від 21.05.14 №2073, від 17.06.14 №2081, від 27.10.16 №2313», сума: 4 300 грн; одержувач: Державна казначейська служба України (надана в 4 примірниках).

Квитанція №0.0..1 від 09.03.2021: призначення «*;101;; 22080200; надходження від орендної плати за користування майном бюджетних установ №1988*13.09.2013*21124686*1; Пащетник В.І.», сума: 4 564,32 грн; період оплати: 11.2020-01.2021; одержувач: ГУК Сум.обл/Сумська МТГ/22080200 (надана в 4 примірниках).

Квитанція №0.0..1 від 11.03.2021: призначення « 25010300; 50% орендної плати по договору від 13.09.13 №1988, від 07.03.14 №2048, від 21.05.14 №2073, від 17.06.14 №2081, від 27.10.16 №2313», сума: 25 755,39 грн; одержувач: Державна казначейська служба України (надана в 4 примірниках).

Квитанція №0.0..1 від 31.05.2021: призначення «*;101;; 22080200; надходження від орендної плати за користування майном бюджетних установ №1988*13.09.2013*21124686*1; Пащетник В.І.», сума: 3 442,87 грн; період оплати: 05.2021-05.2021; одержувач: ГУК Сум.обл/Сумська МТГ/22080200 (надана в 4 примірниках).

Квитанція №0.0..1 від 02.06.2021: призначення « 25010300; 50% орендної плати по договору від 13.09.13 №1988, від 07.03.14 №2048, від 21.05.14 №2073, від 17.06.14 №2081, від 27.10.16 №2313», сума: 5 327,72 грн; одержувач: Департамент інформац діяльності та комунікац з громад СОДА (надана в 4 примірниках).

Квитанція №0.0..1 від 16.08.2021: призначення « 25010300; 50% орендної плати по договору від 13.09.13 №1988, від 07.03.14 №2048, від 21.05.14 №2073, від 17.06.14 №2081, від 27.10.16 №2313», сума: 10 000,00 грн; одержувач: Департамент інформац діяльності та комунікац з громад СОДА (надана в 3 примірниках).

Колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що у вказаному клопотанні ФОП Пащетник В.І. вказує також про копії інших квитанцій (№0.0..1 від 15.10.2021 та №0.0..1 від 30.10.2021 про сплату орендної плати за договором оренди №1988, а також квитанцій на підтвердження сплати земельного податку), однак їх з цим клопотанням не надав.

Колегія суддів зазначає, що звертаючись з апеляційною скаргою, ФОП Пащетник В.І. заявив клопотання про призначення судово-економічної експертизи, у якому просить призначити у справі судово-економічну експертизу, на вирішення експертів поставити питання: чи підтверджується документально факт наявності заборгованості щодо оплати орендної плати ФОП Пащетника В.1. за договором оренди державного майна №1988 від 13.09.2013 перед РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях та Департаментом інформаційної діяльності та комунікації з громадськістю Сумської обласної державної адміністрації, станом на 23.07.2021 (тобто, момент надіслання листа №18-212-01567 від 23.07.2021 «Про відмову від договору оренди від 13.09.2013 № 1988»). Якщо так, то за який період і на яку суму, чи утворилася вказана заборгованість внаслідок несплати ФОП Пащетником В.І. орендної плати протягом 3 місяців підряд?

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 73 ГПК України).

Звертаючись з клопотання про призначення експертизи, ФОП Пащетник В.І. вказує, що надав суду докази - квитанції АТ КБ «Приватбанк» про сплату орендної плати, в яких містилися загальні суми, сплачені не тільки за договором №1988 від 13.09.2013, а й за іншими договорами оренди, укладеними ним з тим же відповідачем та третьою особою, суд першої інстанції без призначення експертизи не зміг об`єктивно та повно дослідити обставини, що стосуються наявності чи відсутності заборгованості з орендної плати ФОП Пащетника В.І. перед відповідачем. В оскаржуваному рішенні господарського суду першої інстанції не міститься пояснень та розрахунків, які б усували зазначені суперечності. За таких обставин, на думку ФОП Пащетника В.І., виникає потреба у призначенні судово-економічної експертизи, яка може встановити наявність чи відсутність заборгованості з орендної плати і остаточно усунути зазначені суперечності.

За визначенням ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів (ч. 1 ст. 99 ГПК України).

Колегія суддів, здійснивши аналіз наявних у справі доказів у сукупності, встановила, що наданий третьою особою акт звірки взаєморозрахунків станом на 25.06.2021 (який підписаний цими сторонами та скріплений їх печатками) свідчить про отримання третьою особою платежів, про здійснення яких (з посиланням на зазначені вище квитанції) вказує ФОП Пащетник В.І.; третя особа не заперечує отримання вказаних платежів. Водночас згідно з відомостями вказаного акта звірки за ФОП Пащетником В.І. обліковувалась заборгованість з орендної плати станом на 01.01.2021 у розмірі 43 520,02 грн та заборгованість за січень-червень 2021 року у розмірі 34 960,38 грн. З урахуванням здійснених ФОП Пащетником В.І. платежів його заборгованість з орендної плати станом на 25.06.2021 року склала 19 397,29 грн (в т.ч. 3 506,88 грн пені).

Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання, у другу чергу сплачуються проценти і неустойка, а у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Верховний Суд у постанові від 26.12.2019 у справі №911/2630/18 вказав, що у випадку, коли в графі платіжного доручення «призначення платежу» відсутні посилання на період, дату, номер договору, згідно з яким здійснюється платіж, такий період має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів. Якщо відповідні застереження у договорі відсутні, то у разі наявності заборгованості платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку: починаючи з тієї, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення.

Можливість застосування положень ст. 534 ЦК України безпосередньо залежить від змісту реквізиту «призначення платежу» платіжного доручення, згідно з яким боржник здійснював платіж кредиторові на виконання грошового зобов`язання. Це означає, що якщо платник (боржник) здійснює переказ коштів, чітко зазначаючи призначення платежу, черговість, встановлена ст. 534 цього Кодексу, застосовуватися не може.

Надані ФОП Пащетником В.І. квитанції свідчать, що призначенням платежу є « 25010300; 50% орендної плати по договору від 13.09.13 №1988, від 07.03.14 №2048, від 21.05.14 №2073, від 17.06.14 №2081, від 27.10.16 №2313». Наведене свідчить, що ФОП Пащетник В.І. не вказував, за який саме період ним здійснюється така оплата.

Квитанції з призначенням платежу «*;101;; 22080200; надходження від орендної плати за користування майном бюджетних установ №1988*13.09.2013*21124686*1; Пащетник В.І.» містять періоди оплати, однак не стосуються сплати орендної плати третій особі.

Таким чином, оскільки у цій справі сторони у договорі, керуючись принципом свободи договору, не визначали умови черговості розподілу отриманих коштів, на момент надходження коштів та їх зарахування в графі платіжного доручення «призначення платежу» були відсутні посилання на період, за який здійснюється така оплата, сплата ФОП Пащетником В.І. орендної плати (про здійснення якої вказує ФОП Пащетник В.І. та надає квитанції, про які вказано вище) відповідно до чинного законодавства та вказаного платником призначення платежу була зарахована третьою особою в рахунок погашення заборгованості з орендної плати з попередні періоди (вказані у акті звірки) за укладеними з ФОП Пащетником В.І. договорами, за які за ФОП Пащетником В.І. обліковувалась заборгованість, в т. ч. за договором оренди №1988,

Водночас квитанція №0.0..1 від 16.08.2021 вказує про сплату ФОП Пащетником В.І. орендої плати у серпні 2021 року, тобто після отримання ним листа №18-212-01567 від 23.07.2021 «Про відмову від договору оренди від 13.09.2013 №1988».

Наведене свідчить про відсутність підстав для призначення у справі експертизи, про призначення якої заявив клопотання ФОП Пащетник В.І., звертаючись з апеляційною скаргою.

Колегія суддів при цьому відзначає, що ФОП Пащетник В.І. не був позбавлений права подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення (ст. 101 ГПК України).

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Двостороннім правочином є погоджена дія двох сторін (ст. 202 ЦК України).

Згідно зі ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. ч. 1, 2 ст. 67 ГК України).

Згідно зі ст. ст. 626, 629, 631 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є обов`язковим для виконання сторонами; строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Відповідно до правил ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 173 ГК України визначає, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ст. 651 ЦК України).

Положеннями ст. 652 ЦК України врегульовано зміну або розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин.

Стаття 653 ЦК України визначає правові наслідки зміни або розірвання договору.

Так, у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК України).

У справі, що розглядається укладений сторонами правочин за своєю правовою природою є договором оренди, до якого підлягають застосуванню Глава 58 ЦК України та Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 №157-ІХ, в редакції Закону України від 27.04.2021 №1414-ІХ, чинній станом на виникнення спірних правовідносин.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає (ст. 762 ЦК України).

Відповідно до ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. Законом можуть бути встановлені максимальні (граничні) строки договору найму окремих видів майна. Якщо до спливу встановленого законом максимального строку найму жодна із сторін не відмовилася від договору, укладеного на невизначений строк, він припиняється зі спливом максимального строку договору. Договір найму, строк якого перевищує встановлений законом максимальний строк, вважається укладеним на строк, що відповідає максимальному строку.

Статтею 781 ЦК України встановлено, що договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір найму припиняється у разі ліквідації юридичної особи, яка була наймачем або наймодавцем.

Згідно зі ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Частинами 1 та 3 ст. 16 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що договір оренди формується на підставі примірного договору оренди, що затверджується: Кабінетом Міністрів України - щодо майна державної власності; представницькими органами місцевого самоврядування - щодо майна комунальної власності. Договір оренди підлягає нотаріальному посвідченню, якщо строк, на який укладається цей договір, перевищує п`ять років.

Відповідно до ст. 17 вказаного Закону орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна. У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування. Стягнення заборгованості з оплати орендної плати може здійснюватися в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Стаття 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлює порядок продовження договору оренди.

Згідно вказаної статті продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених ч. 2 цієї статті.

Без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше; укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими ч. 1 ст. 15 цього Закону; укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими ч. 2 ст. 15 цього Закону відповідно до вимог ст. 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами 11 та 12 ч. 2 ст. 15 цього закону; укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Рішення про продовження договору оренди державного майна, передбаченого частиною другою цієї статті, і рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна приймаються орендодавцем.

Рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого частиною другою цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування.

Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, за умови їх прийняття орендодавцем, становить 30 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря.

Граничний строк прийняття рішень, передбачених частиною четвертою цієї статті, за умови їх прийняття або погодження представницьким органом самоврядування чи визначеними ним органами, становить 60 календарних днів з дати отримання заяви і документів від орендаря.

Будь-яке рішення, передбачене ч. 4 четвертою цієї статті, приймається з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, на підставі довідки балансоутримувача, в якій зазначається інформація про:

наявність або відсутність заборгованості зі сплати орендної плати чи страхових платежів за договором, що продовжується, станом на дату подання довідки;

факти суттєвого (більше ніж на три місяці) прострочення сплати орендної плати чи інших обов`язкових за договором платежів;

результати перевірок, які балансоутримувач та/або орендодавець здійснювали протягом строку оренди, а також інформація про цільове призначення, за яким об`єкт оренди фактично використовувався протягом строку оренди. У разі якщо перевірками виявлено порушення умов договору оренди, зазначається інформація про вжиті орендарем заходи для припинення порушення або про те, що порушення тривало і після строку, визначеного орендодавцем або балансоутримувачем для усунення порушення. Строк на усунення виявлених порушень не може перевищувати 30 календарних днів з дати отримання орендарем відповідного припису.

Порядком передачі майна в оренду можуть бути встановлені додаткові вимоги до довідки балансоутримувача та порядку її подання.

Договори, що продовжуються відповідно до ч. 2 цієї статті, продовжуються на тих самих умовах, на яких були укладені договори оренди, що продовжуються, з урахуванням вимог цього Закону та Порядку передачі майна в оренду.

Орендна плата за договором, який може бути продовжений відповідно до частини другої цієї статті, встановлюється одним із таких способів:

на рівні останньої місячної орендної плати, встановленої договором, що продовжується, якщо такий договір було укладено на аукціоні або конкурсі;

на підставі застосування чинної на момент продовження договору орендної ставки до ринкової вартості об`єкта оренди, оцінка якого має бути здійснена на замовлення орендаря в порядку, визначеному цим Законом та Методикою розрахунку орендної плати, крім випадків, коли розмір такої орендної плати є нижчим за розмір орендної плати договору, що продовжується. У такому разі орендна плата встановлюється на рівні останньої місячної орендної плати, встановленої договором, що продовжується.

Орендар, який звертається із заявою про продовження договору оренди відповідно до абз. 4 ч. 7 цієї статті, зобов`язаний разом із такою заявою надати орендодавцю звіт про оцінку майна та рецензію на цей звіт.

Порядком передачі майна в оренду (для державного майна) або рішенням представницького органу місцевого самоврядування (для комунального майна) на орендаря може бути покладений обов`язок подачі додаткових документів разом із заявою про продовження договору оренди, що продовжується відповідно до частини другої цієї статті.

Після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець (або представницький орган місцевого самоврядування чи визначені ним органи) згідно з Порядком передачі майна в оренду приймає одне з таких рішень:

про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем;

про відмову у продовженні договору з підстав, передбачених ст. 19 цього Закону.

Зміст оголошення, особливості проведення аукціону на продовження договору оренди, порядок компенсації вартості невід`ємних поліпшень та застосування переважного права чинного орендаря на продовження договору оренди в ході аукціону визначаються Порядком передачі майна в оренду.

У разі якщо об`єкт не було передано в оренду за результатами аукціону, проведеного згідно з ч. 10 цього Закону, протягом п`яти робочих днів з дати формування протоколу про визнання аукціону таким, що не відбувся, публікується оголошення про проведення аукціону та здійснюється проведення аукціону відповідно до ст. 13 цього Закону.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» рішення про відмову у продовженні договору оренди може бути прийнято:

у випадках, передбачених ст. 7 цього Закону;

якщо орендоване приміщення необхідне для власних потреб балансоутримувача, які обґрунтовані у письмовому зверненні балансоутримувача, поданому ним орендарю;

якщо орендар, який бажає продовжити договір оренди майна в порядку, встановленому ч. 2 ст. 18 цього Закону, не надав звіт про оцінку об`єкта оренди у визначений цим Законом строк;

якщо орендар порушував умови договору оренди та не усунув порушення, виявлені балансоутримувачем або орендодавцем у строк, визначений у приписі балансоутримувача та/або орендодавця;

якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців;

якщо орендар станом на дату довідки балансоутримувача, передбаченої ч. 6 ст. 18 цього Закону, має заборгованість зі сплати орендної плати або не здійснив страхування об`єкта оренди, чи має заборгованість зі сплати страхових платежів.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено; укладення з орендарем договору концесії такого майна; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); припинення юридичної особи - орендаря або юридичної особи - орендодавця (за відсутності правонаступника); смерті фізичної особи - орендаря; визнання орендаря банкрутом; знищення об`єкта оренди або значне пошкодження об`єкта оренди.

Договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

У разі банкрутства орендар відповідає за свої борги майном, яке належить йому на праві власності, відповідно до законодавства України.

Договір оренди вважається припиненим в односторонньому порядку за умови встановлення факту надання орендарем недостовірної інформації про право бути орендарем відповідно до положень ч. ч. 3 і 4 ст. 4 цього Закону.

Статтею 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначені правові наслідки припинення договору. Так, згідно з ч. 1 вказаної статті у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Суд встановив, що за умовами п. 5.3 договору орендар зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу.

Пунктом 8.4 договору передбачено, що у разі, якщо орендар не вносить плату за користування майном протягом 3-х місяців підряд, то відповідно до ст. 782 ЦК України договір буде припинено з моменту одержання орендарем повідомлення про відмову від договору.

Наявність заборгованості ФОП Пащетника В.І. по орендній платі за договором №1988 за більше ніж три місяці підтверджується належними та допустимими доказами. Надані ФОП Пащетником В.І. докази зазначене не спростовують.

23.07.2021 РВ ФДМУ, користуючись правом застосування положень ст. 782 ЦК України, що передбачено і п. 8.4 договору оренди, направив на адресу ФОП Пащетника В.І. повідомлення від 23.07.2021№18-212-01567 про відмову від договору оренди від 13.09.2013 № 1988 у зв`язку із невиконанням орендарем зобов`язань за договором щодо обов`язкової та своєчасної сплати орендної плати.

Вказане повідомлення ФОП Пащетник В.І. отримав 28.07.2021.

Враховуючи встановлені у справі обставини у їх сукупності та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність порушення з боку відповідача як норм чинного права в сфері орендних правовідносин, так і умов спірного договору.

Господарський суд першої інстанції також доцільно зазначив, що згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1 ст. 203 цього Кодексу, за якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, зміст якого суперечить актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняла правочин, не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності; при укладенні якого мав місце дефект волі; правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків.

Жодну з вказаних підстав недійсності оспорюваного правочину ФОП Пащетник В.І. не довів, а тому вимоги позову про визнання недійсною односторонньої додаткової угоди РВ ФДМУ по Полтавській та Сумській областях про розірвання договору оренди державного майна №1988 від 13.09.2013, укладеного з ФОП Пащетник В.І., викладену у формі листа № 18-212-01567 від 23.07.2021 «Про відмову від договору оренди від 13.09.2013 № 1988», є необґрунтованими та неправомірними.

Колегія суддів, з огляду на доводи апеляційної скарги про невідповідність відмови РФ ВДМУ від договору оренди №1988 вимогам чинного законодавства оскільки балансоутримувачем і ФОП Пащетником В.І. не підписана та нотаріально не посвідчена, звертається до висновків Верховного Суду у постанові від 26.02.2020 у справі №910/4391/19.

У вказаній постанові Верховний Суд зауважує, що ст. 782 ЦК України є спеціальною нормою, яка встановлює підстави і наслідки відмови від договору найму. Підставою для відмови є порушення договору з боку наймача у вигляді невнесення ним плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд. А наслідком - припинення договору в момент отримання повідомлення наймачем. Отже, відмова від договору найму за своєю суттю є одностороннім правочином і, з огляду на підстави такої відмови, є способом захисту порушених прав наймодавця, а тому не вимагає згоди другої сторони. За змістом ст. 782 ЦК України, а також виходячи з положень ст. ст. 205, 654 ЦК України, відмова від договору має вчинятися наймодавцем письмово. Додаткових вимог вказані положення ЦК України не містять. Системний аналіз наведених норм закону дозволяє дійти висновку, що одностороння відмова від договору оренди, право наймодавця на яку передбачено ст. 782 ЦК України, не підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, оскільки це не передбачено положеннями цієї статті. Відмова від договору вважається такою, що відбулася, якщо наймодавець направив наймачу відповідну заяву (лист, повідомлення), надавши суду докази такого направлення та отримання її наймачем.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволенні апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Пащетника Віктора Івановича на рішення Господарського суду Сумської області від 16.02.2022 у справі №920/948/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 16.02.2022 у справі №920/948/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на апелянта.

4. Справу №920/948/21 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.08.2022.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді С.В. Владимиренко

В.А. Корсак