ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08.08.2022 р. Справа № 914/1765/22

Суддя господарського суду Львівської області І.Козак, розглянувши матеріали позовної заяви: Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство», м. Дрогобич,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Вовчка Василя Івановича , м.Трускавець,

про: стягнення заборгованості

визнав подані матеріали недостатніми для відкриття провадження у справі, враховуючи такі доводи.

Господарський процесуальний кодекс України у статтях 162, 164, 174 встановлює низку вимог до документів, які додаються до позовної заяви. Однак позивач не дотримався деяких з них, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, поданої державним підприємством, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до вимог п. 8 ч. 3 статті 162 ГПК позовна заява повинна містити, зокрема: 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої сторони оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимог (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суд звертає увагу позивача на допущені ним такі недоліки:

1) Відсутнє зазначення позивачем щодо наявності у нього оригіналів доказів, копії яких додано до позовної заяви;

2) Відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Окрему увагу позивача суд звертає на необхідність зазначення у відповідності до вимог ст.162 ГПК України електронної адреси всіх учасників спору.

Частина 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копії документів визначений Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163:2020».

Так, пунктом 5.26 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації встановлено, що відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Проте, додані до позовної заяви копії документів не містять відмітки про дату засвідчення копії документа, містять напис «з оригіналом вірно», без дати та прізвища/ініціалів особи, що засвідчувала копії документів, а тому не можуть бути прийняті судом в якості доказів.

Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 6 Конституції України органи судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

При цьому, доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Враховуючи наведене, керуючись статтями 162, 164, 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство» до Фізичної особи-підприємця Вовчка Василя Івановича про стягнення заборгованості, залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк у 10 (десять) календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

3. Зобов`язати позивача у випадку виправлення зазначених у цій ухвалі недоліків невідкладно надіслати відповідні документи відповідачу. Докази надіслання надати суду.

У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Козак І.Б.