ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

02.08.2022м. ДніпроСправа № 904/503/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК АКТИВ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛОМ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

відповідача-2: Акціонерного товариства "Дочірній банк "КАЗАХСТАН-ЗІРААТ ІНТЕРНЕШНЛ БАНК", м. Алмати, Республіка Казахстан

про визнання договору поруки недійсним.

Суддя Бєлік В.Г.

Секретар судового засідання Голігорова Т.І.

Представники:

від позивача: Кім Г.В., адвокат;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: Регелюк С.В., адвокат.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІК АКТИВ" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛОМ" (далі - Відповідач-1) та Акціонерного товариства "Дочірній банк "КАЗАХСТАН-ЗІРААТ ІНТЕРНЕШНЛ БАНК" (далі - Відповідач-2), у якій просить визнати недійсним Договір поруки №Q000112/10/19, укладений 27 листопада 2019 року між Акціонерним товариством Дочірній банк Казахстан-Зіраат Інтернешнл, Товариством з обмеженою відповідальністю АЛОМ та Товариством з обмеженою відповідальністю ІК АКТИВ.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2022 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду від 14.02.2022 усунути недоліки позовної заяви, а саме надати договір поруки від 27 листопада 2019 року, укладений між Акціонерним товариством "Дочірній банк КАЗАХСТАН-ЗІРААТ ІНТЕРНЕШНЛ БАНК" (кредитор та/або банк), ТОВ "АЛОМ" (позичальник) та ТОВ "ІК АКТИВ" (поручитель) за №Q000112/10/19 (докази на підтвердження заходів, які вжито для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу).

16.02.2022 через систему "Електронний суд" від Позивача до суду надійшла заява вих. № б/н від 16.02.2022 про усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2022 виконано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 20.07.2022 о 10:00 год.

16.02.2022 через систему "Електронний суд" від Позивача до суду надійшло клопотання про витребування доказів вих. № б/н від 16.02.2022, у якому просить витребувати у Акціонерного товариства Дочірній банк "Казахстан-Зіраат Інтернешнл" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛОМ" оригінал договору поруки № Q000112/10/19 від 27 листопада 2019 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2022 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК АКТИВ" про витребування доказів задоволено та зобов`язано Акціонерне товариство "КАЗАХСТАН-ЗІРААТ ІНТЕРНЕШНЛ БАНК" та Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛОМ" надати до Господарського суду Дніпропетровської області договір поруки № Q000112/10/19 від 27 листопада 2019 року, оригінали для огляду у судовому засіданні (належним чином завірені копії для долучення до матеріалів справи).

У зв`язку з необхідність звернення Господарського суду Дніпропетровської області із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2022 провадження у справі № 904/503/22 зупинено до підготовчого засідання, яке відбудеться 20.07.2022.

05.07.2022 від відповідача-2 - Акціонерного товариства Дочірній банк "Казахстан-Зіраат Інтернешнл" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих.№ б/н від 27.06.2022 про залишення позову без розгляду.

19.07.2022 на офіційну електронну поштову адресу Господарського суду Дніпропетровської області від представника позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ІК АКТИВ" надійшли:

- клопотання вих. № б/н від 19.07.2022 про відкладення розгляду справи;

- заперечення проти залишення позову без розгляду вих.№ б/н від 19.07.2022.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2022 поновлено провадження у справі № 904/503/22 з 20 липня 2022 року.

У призначене підготовче судове засідання 20.07.2022 представник відповідача-1 не з`явився, про причини неявки суду не відомі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2022 оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 02.08.2022 о 11:20 год.

У призначене підготовче судове засідання 02.08.2022 представник відповідача-1 не з`явився, про причини неявки суду не відомі.

02.08.2022 від відповідача-2 - Акціонерного товариства Дочірній банк "Казахстан-Зіраат Інтернешнл" до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли заперечення на позовну заяву про визнання договору поруки недійсним.

У підготовчому судовому засіданні 02.08.2022 розглянуто клопотання відповідача-2 про залишення позову без розгляду та заперечення позивача, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

25 травня 2018 року Банк (відповідач-2) уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛОМ" (позичальник, відповідач-1) Договір банківської позики №Z000045/10/18.

Згідно п.1.2 Договору Банк надає Позичальнику позику у сумі 7 000 000,00 доларів США.

Відповідно до п.1.3 Договору термін позики до 25 травня 2023 року на умовах забезпеченості, терміновості, платності, повернення та використання за цільовим призначенням,

27 листопада 2019 року Банк уклав з Поручителем (позивач) Договір поруки № Q000112/10/19 від 27 листопада 2019 (Договір поруки).

У пункті 1.1. Договори поруки Банк та Поручитель погодили, що цей Договір укладено з метою забезпечення Поручителем належного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором та встановили термін дії поруки до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань.

Правовою підставою розгляду спору в МКАС при ТПП України є арбітражне застереження, що міститься у п. 5.2. Договору поруки, укладеного між Банком та Поручителем, згідно з яким:

"5.2. Будь-яка суперечка, розбіжність, вимога або суперечність, що виникають з або у зв`язку з цим Договором, уразі неможливості вирішення шляхом переговорів повинні бути передані на вирішення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (м. Київ) на вибір Кредитора.

Сторони погоджуються, що у процесі розгляду та вирішення спору застосовуватиметься Регламент Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України. Судовий розгляд проводитиметься англійською та/або російською мовами. Кількість арбітрів мас дорівнювати трьом. Розгляд спору буде здійснюватись у м. Київ, Україна. Рішення арбітражного суду буде остаточним та обов`язковим для сторін."

Таким чином, вищезазначене арбітражне застереження свідчить про наявність виключної компетенції МКАС при ТПП України розглядати спори, що виникають у зв`язку із Договором поруки.

Однак ч. 2 ст. 1 Закону України Про міжнародний комерційний арбітраж не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1 цього Закону Цей Закон застосовується до міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України. Однак положення, передбачені статтями 8, 9, 35 і 36 цього Закону, застосовуються і в тих випадках, коли місце арбітражу знаходиться за кордоном.

Отже до арбітражного застереження Договору поруки № Q000112/10/19 від 27 листопада 2019 визначено конкретну арбітражну установу.

Згідно з ч. 5 ст. 4 ГПК України угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися: спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном; спори підприємств з іноземними інвестиціями і міжнародних об`єднань та організацій, створених на території України, між собою, спори між їх учасниками, а так само їх спори з іншими суб`єктами права України.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітраж - будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України.

Згідно із ст. 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер, чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди. Арбітражна угода укладається в письмовій формі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, статті 3 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно приписів п. 7 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку коли дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Водночас, за положеннями статті 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, залишити позов без розгляду і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Аналогічні положення закріплені і у п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, відповідно до якого суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Так, у питанні застосування п. 7 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" за наявності укладеної між сторонами арбітражної угоди вже наявний правовий висновок Верховного Суду, який викладено у постанові від 17.04.2018 по справі № 904/4384/17. У п. 27 згаданої постанови Верховний Суд вказав, що" за змістом пункту 7 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження та розглядати справи з іноземним елементом, однак наведене не стосується тих випадків, коли між сторонами спору укладено арбітражну угоду, яка є дійсною, не втратила чинність та щодо якої не встановлено неможливості її виконання, оскільки суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, зобов`язаний, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, припинити провадження у справі і направити сторони до арбітражу".

У даній справі суд вважає зобхідне застосувати вищенаведений висновок Верховного Суду у справі № 904/4384/17 у правовідносинах, що склалися між сторонами цього спору.

Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Нью-Йоркська конвенція 1958 року передбачає, що кожна договірна держава визнає арбітражну угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати до арбітражу всі або будь-які суперечки, які виникають або можуть виникнути між ними у зв`язку з якими-небудь конкретними договірними або іншими правовідносинами, об`єкт яких може бути предметом арбітражного розгляду. Зазначений обов`язок визнання арбітражної угоди вимагає від суду також тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності (принцип імунітету та автономії арбітражної угоди).

Вказане положення міжнародного права знайшло своє відображення і у тексті ГПК України. Так, згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

У пункті 113 Керівництва Секретаріату ЮНСІТРАЛ по Нью-Йоркській конвенції 1958 року зазначається, що відносно арбітражної угоди судами визнавалося, що вона не може бути виконана, якщо арбітражна угода мала патологічний характер, головним чином у наступних випадках: і) якщо положення арбітражної угоди були складені нечітко і не містили достатньо вказівок, які б дозволили перейти до арбітражного розгляду, та іі) якщо в арбітражній угоді призначалася арбітражна установа, яка не існує. Але суди також можуть застосовувати підхід, спрямований на сприяння арбітражного розгляду, тобто тлумачити нечіткі чи непослідовні формулювання арбітражних угод таким чином, щоб підтримати ці угоди. Переважне право повинно віддаватися наміру сторін врегулювати спір в арбітражному порядку.

У постанові від 28.08.2018 у справі № 906/493/16 Велика Палата Верховного Суду вказала (п. 34 постанови), що суд має тлумачити незначні помилки та неточності в назві арбітражних установ, що передбачені в арбітражній угоді, на користь міжнародного комерційного арбітражу. Але вирішення питання про виконуваність чи невиконуваність арбітражної угоди у зв`язку з наявністю помилок у найменуванні арбітражної установи є дискрецією суду, який ухвалює рішення з урахуванням усіх обставин справи.

Разом з цим, цією ж постановою Велика Палата Верховного Суду (п. 37 постанови) уточнила (доповнила) висновок Верховного Суду України, що був викладений у постанові від 18.10.2017 року у справі № 910/8318/16, зокрема, таким висновком: "суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві арбітражу, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в арбітражній угоді вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має здійснюватись арбітражний розгляд. У разі невизначеності арбітражної установи сторона арбітражної угоди не має обов`язку перед зверненням до компетентного державного суду звертатися до однієї чи декількох арбітражних установ для того, щоб вони вирішили питання щодо своєї компетенції стосовно цього спору".

У даному випадку, помилка сторін у назві арбітражу відсутня; в арбітражній угоді міститься вказівка на місце проведення арбітражу, а саме - в Києві, за яким має здійснюватись арбітражний розгляд - Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України.

Тобто, сторонами спору укладено арбітражне застереження, яке є дійсним, не втратило на даний час чинність та щодо якого не встановлено неможливості його виконання.

Таким чином, за наявності арбітражного застереження в Договорі поруки, суд застосовує принцип імунітету та автономії арбітражної угоди, у зв`язку із чим не вбачає підстав для визнання арбітражного застереження таким, що не може бути виконане, в результаті чого суд дійшов висновку про те, що Позивач має право звернутися з відповідним позовом до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України в Києві.

Право сторін на передачу спору для вирішення третейським судом передбачено частиною 5 ст. 4 та ст. 22 ГПК України.

Господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті третейської угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності третейської угоди.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.04.2019 у справі №910/4272/18.

При цьому, позивач не надав суду доказів того, що він звертався до визначеного міжнародного комерційного арбітражу і йому за вказаних підстав було відмовлено в розгляді спору.

Інші доводи позивача в обґрунтування підсудності, судом до уваги не приймаються в силу викладеного вище.

У Господарського суду Дніпропетровської області відсутні підстави вважати, що передбачена умовами Договору поруки № Q000112/10/19 від 27 листопада 2019 арбітражне застереження не може бути виконаним, а тому арбітражне застереження тлумачиться судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Враховуючи вищевикладене, передбачену умовами /Договору поруки про арбітражне застереження, відповідно до якого місце проведення - Київ, відсутність підстав вважати, що арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана, Господарський суд Дніпропетровської області на підставі п.7 ч.1 ст.226 ГПК України залишає позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК АКТИВ" без розгляду.

Керуючись ст. 185, п. 7 ч. 1 ст. 226, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ІК АКТИВ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛОМ" та Акціонерного товариства "Дочірній банк "КАЗАХСТАН-ЗІРААТ ІНТЕРНЕШНЛ БАНК" про визнання договору поруки недійсним - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в десятиденний строк у порядку, встановленому статтями 254-259 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 05.08.2022.

Суддя В.Г. Бєлік