ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Справа № 915/1693/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі головуючого судді Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Пилипась В.О.,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Водолій-О»

(57500, Миколаївська обл., м.Очаків, вул.Першотравнева, буд.11; ідент.код 34993618;

адреса представника - адвоката Глушаниці А.Л.: 54020, м.Миколаїв,

вул.7-ма Поперечна, буд.1, офіс 15; ел.адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1),

до відповідача: Чорноморської сільської ради

(57515, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Чорноморка, вул.Суворова, буд.126;

ідент.код 04377184; ел.адреса: ),

про: визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, укладеною в редакції запропонованій позивачем,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Водолій-О» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Чорноморської сільської ради, в якій просило суд визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 16.08.2007, зареєстрованого в Миколаївській регіональній філії ДЗК 16.08.2007 за №48, на той самий строк та на тих самих умовах, що встановлені договором, в наступній редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі від 16.08.2007, який зареєстровано 16.08.2007 в

Миколаївській регіональній філії ДЗК за №48

с.Чорноморка «__» ________ 20__ р.

Чорноморська сільська рада, ідентифікаційний код юридичної особи - 04377184, що надалі іменується Орендодавець, в особі голови, Дмитренка Андрія Анатолійовича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Водолій-О», що надалі іменується Орендар, ідентифікаційний код юридичної особи - 34993618, в особі директора Андрєєвої Ірини Олександрівни, з другої сторони, (далі разом іменуються Сторони, а кожна окремо - Сторона), відповідно до ст.33 Закону України «Про оренду землі», п.8 Договору оренди землі, який зареєстровано 16.08.2007 в Миколаївській регіональній філії ДЗК за №48 (далі - Договір оренди), вирішили:

1. Поновити строк дії Договору оренди землі від 16.08.2007, який зареєстровано 16.08.2007 в Миколаївській регіональній філії ДЗК за №48, об`єктом якого є земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0046 загальною площею: 0,017 га, із цільовим призначенням: 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі під розташування бару-кафетерію, розташованої на території Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, на той самий строк - 10 (десять) років, і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

2. Умови договору, до яких не внесено змін, зберігають чинність.

Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною вищевказаного Договору і набирає чинності після її підписання сторонами та державної реєстрації в порядку, визначеному чинним законодавством, складена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із сторін і один для органу державної реєстрації».

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на наступне:

- між позивачем, як орендарем, та Очаківською РДА, як орендодавцем, 16.08.2007 було укладено договір оренди землі, строком дії 10 років, а саме земельної ділянки за кадастровим номером :04:000:0046 із земель запасу іншого призначення загальною площею 0,017 га в межах території Лагерної коси Очаківського району Миколаївської області для комерційного використання під розташування бару-кафетерію;

- виконуючи належним чином обов`язки орендаря і вимоги умов укладеного договору щодо цільового використання земельної ділянки та сплати орендної плати, 05.07.2017 позивач звернувся до Очаківської РДА з повідомленням про поновлення договору оренди землі і надано проект додаткової угоди на той самий строк та на тих самих умовах для його підписання відповідно до вимог діючого законодавства, проте, листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі позивачем не отримано;

- не отримавши відповіді, 15.02.2018 позивач повторно звернувся до Очаківської РДА щодо поновлення договору оренди, та 18.07.2018 Очаківська РДА повідомила позивача про погодження поновлення договору та запропонувала звернутись до Очаківської РДА щодо отримання дозволу на виготовлення технічної документації щодо нормативно-грошової оцінки земельної ділянки;

- 16.08.2018 позивач з листом звернувся до Очаківської РДА щодо отримання дозволу на виготовлення технічної документації щодо нормативно грошової оцінки земельної ділянки, проте, протягом розумного терміну для вирішення зазначеного питання Очаківською РДА щодо отримання дозволу на виготовлення технічної документації щодо нормативно грошової оцінки земельної ділянки позивач обґрунтованої відповіді не отримав, однак, в усній формі позивачу було повідомлено, що у зв`язку зі змінами у земельному законодавстві, пов`язаними з реформою децентралізації, а також у зв`язку з розширенням меж населеного пункту с.Чорноморка Очаківського району Миколаївської області повноваження щодо розпорядження земельними ділянками Очаківської РДА передано новоствореній Чорноморській об`єднаній територіальній громаді;

- у зв`язку з розширенням меж населеного пункту с.Чорноморка Очаківського району Миколаївської області рішенням Чорноморської сільської ради від 14.12.2017 №2 затверджені Генеральний план села Чорноморка, план зонування території; спірна земельна ділянка увійшла та на даний час перебуває у межах населеного пункту села Чорноморка Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, визначених проектом землеустрою, який погоджений рішенням Чорноморської сільської ради від 03.08.2018 №2, і в подальшому був узгоджений Очаківською райдержадміністрацією та затверджений рішенням Очаківської районної ради від 26.10.2018 №10. Також було погоджено загальний ситуаційний план зонування територій на Лагерній косі та схему детального планування розміщення об`єктів комплексу обслуговування загального користування на Лагерній косі;

- з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №284000102 від 10.11.2021 вбачається, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0046 є Чорноморська об`єднана територіальна громада в особі Чорноморської сільської ради;

- 25.08.2021 позивач звернувся до Чорноморської об`єднаної територіальної громади із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки шляхом підписання запропонованої додаткової угоди до Договору оренди землі від 16.08.2007, зареєстрованого у Миколаївській регіональній філії ДЗК 16.08.2007 за №48, кадастровий номер :04:000:0046 на новий строк, а саме на 10 років, залишивши інші його умови без змін, проте, листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі позивач протягом встановленого законодавством терміну не отримав;

- позивач належним чином виконує умови договору щодо цільового використання земельної ділянки та сплати орендної плати, що підтверджується довідкою Очаківської ДПІ ГУ ДПС у Миколаївській області від 12.10.2021 про сплату до бюджету Чорноморської територіальної громади орендної плати за землю за 2017-2021 роки та довідкою ГУ ДПС у Миколаївській області від 11.11.2021 про відсутність заборгованості з орендної плати;

- стаття 33 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, та за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, договір підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Позивач стверджує, що письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням, який відповідачем позивачу не направлявся. Враховуючи наявність таких юридичних фактів, як відсутність заперечень з боку сторін; наявність переважного права на поновлення існуючого договору; продовження користування виділеною земельною ділянкою на умовах укладеного договору; сумлінність виконання умов договору, в тому числі і проведення оплати орендних платежів та відсутність заборгованості за ними; звернення орендаря до орендодавця у встановлені договором строки з повідомленням про поновлення договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах з наданням проекту відповідної додаткової угоди; договір оренди вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Ухвалою суду від 29.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 20.12.2021. Запропоновано відповідачу, в 15-денний строк від дня отримання цієї ухвали, надати суду відзив на позов, оформлений згідно вимог ст.165 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, а також документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Позивач у клопотанні, яке надійшло до суду 20.12.2021, просив провести підготовче засідання за його відсутності.

20.12.2021 судом відкладено підготовче засідання на 27.01.2022 у зв`язку з неявкою відповідача та неподання ним до суду відзиву на позов.

У підготовчому судовому засіданні 27.01.2022 представник позивача підтримав вимоги позивача в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Ухвалою суду від 27.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21.02.2022. Повідомлено учасників справи, що заяви та клопотання пов`язані з розглядом справи, які не були ними заявлені з поважних причин в підготовчому засіданні, можуть бути надані суду до початку розгляду справи по суті.

Позивач у клопотанні, яке надійшло до суду 21.02.2022, просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання 21.02.2022 не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач не скористався наданим йому ч.ч.1, 2, 4 ст.161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву, вимоги та доводи позивача не спростував.

Згідно ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Господарським судом також враховано, що явка сторін не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомленні про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі, зокрема повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника позивача.

У судовому засіданні 21.02.2022 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

16.08.2007 між Очаківською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Водолій-О», як орендарем, укладено договір оренди землі, який зареєстровано в Миколаївській регіональній філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.08.2008 за №48 (далі - Договір), за змістом п.1 якого орендодавець на підставі розпорядження голови Очаківської районної державної адміністрації №402 від 03.08.2007 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання під розташування бару-кафетерію із земель запасу іншого призначення в межах території Лагерної коси Очаківського району Миколаївської області.

В оренду передається земельна ділянка із земель запасу іншого призначення загальною площею 0,017 га в межах території Лагерної коси Очаківського району Миколаївської області. На земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна (п.п.2,3 Договору).

Зазначена земельна ділянка внесена до публічно-кадастрової карти за кадастровим номером :04:000:0046.

16.08.2007 між сторонами Договору складено та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки.

Договір укладено строком на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 Договору).

Маючи намір на поновлення договору на той самий строк (10 років) і на тих самих умовах, 05.07.2017 позивач звернувся до Очаківської райдержадміністрації з відповідною заявою-повідомленням.

У вказаній заяві зазначено, що до такої заяви ТОВ «Водолій-О» додає проект додаткової угоди у двох примірниках.

В матеріалах справи знаходиться копія такого проекту додаткової угоди.

Позивач стверджує, що листа-повідомлення Очаківської райдержадміністрації про заперечення у поновленні спірного договору оренди землі ним не отримано, у зв`язку з чим 15.02.2018 позивач повторно звернувся до Очаківської райдержадміністрації з заявою про поновлення договору оренди землі.

18.07.2018 районна міжвідомча комісія щодо здійснення державної політики в сфері регулювання земельних відносин Очаківської райдержадміністрації листом за вих.№1304/02-24/17 повідомила позивачу про те, що комісія рекомендувала голові Очаківської райдержадміністрації запропонувати суб`єкту господарювання звернутись до Очаківської райдержадміністрації щодо отримання дозволу на виготовлення технічної документації щодо нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Після затвердження якої поновити або укласти нові договори оренди.

16.08.2018 позивач звернувся з листом до Очаківської райдержадміністрації щодо отримання дозволу на виготовлення технічної документації щодо нормативно грошової оцінки спірної земельної ділянки.

Позивач вказує, що протягом розумного терміну для вирішення питання стосовно отримання дозволу на виготовлення технічної документації щодо нормативно грошової оцінки земельної ділянки ним обґрунтованої відповіді не отримано. В усній формі йому було повідомлено, що у зв`язку зі змінами у земельному законодавстві, пов`язаними з реформою децентралізації, а також у зв`язку з розширенням меж населеного пункту с.Чорноморка Очаківського району Миколаївської області повноваження щодо розпорядження земельними ділянками Очаківської райдержадміністрації передано новоствореній Чорноморській об`єднаній територіальній громаді.

Позивач зазначає, що у зв`язку з розширенням меж населеного пункту с.Чорноморка Очаківського району Миколаївської області рішенням Чорноморської сільської ради від 14.12.2017 №2 затверджені Генеральний план села Чорноморка, план зонування території. Спірна земельна ділянка увійшла та на даний час перебуває у межах населеного пункту села Чорноморка Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, визначених проектом землеустрою, який погоджений рішенням Чорноморської сільської ради від 03.08.2018 №2, і в подальшому був узгоджений Очаківською райдержадміністрацією та затверджений рішенням Очаківської районної ради від 26.10.2018 №10. Також було погоджено загальний ситуаційний план зонування територій на Лагерній косі та схему детального планування розміщення об`єктів комплексу обслуговування загального користування на Лагерній косі.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №284000102 від 10.11.2021 вбачається, що з 07.02.2020 власником земельної ділянки площею 0,017 га з кадастровим номером :04:000:0046 є Чорноморська об`єднана територіальна громада в особі Чорноморської сільської ради.

25.08.2021 за вхід.№325 позивач звернувся до Чорноморської об`єднаної територіальної громади із заявою про поновлення спірного договору оренди землі на той самий строк (10 років) і на тих самих умовах.

У вказаній заяві зазначено, що до такої заяви ТОВ «Водолій-О» додає проект додаткової угоди у двох примірниках.

В матеріалах справи знаходиться копія такого проекту додаткової угоди.

Позивач вказує, що листа-повідомлення Чорноморської сільської ради про заперечення у поновленні договору оренди землі він, протягом встановленого законодавством терміну, не отримав.

Відповідач такі доводи позивача не спростував.

Позивач стверджує, що він належним чином виконує умови договору щодо цільового використання земельної ділянки та сплати орендної плати.

В матеріалах справи знаходяться копії довідки Очаківської ДПІ ГУ ДПС у Миколаївській області від 12.10.2021 за вих.№ 20264/6/14-29-65-1 про сплату ТОВ «Водолій-О» до бюджету Чорноморської територіальної громади орендної плати за землю за 2017-2021 роки та довідки ГУ ДПС у Миколаївській області від 11.11.2021 за вих.№2918/АП/14-29-13-06-7 про відсутність заборгованості ТОВ «Водолій-О» з орендної плати за спірним Договором оренди землі.

Позивач вказує, що стаття 33 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, та за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, договір підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Позивач стверджує, що письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням, який відповідачем позивачу не направлявся.

Позивач стверджує, що враховуючи наявність таких юридичних фактів, як відсутність заперечень з боку сторін; наявність переважного права на поновлення існуючого договору; продовження користування виділеною земельною ділянкою на умовах укладеного договору; сумлінність виконання умов договору, в тому числі і проведення оплати орендних платежів та відсутність заборгованості за ними; звернення орендаря до орендодавця у встановлені договором строки з повідомленням про поновлення договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах з наданням проекту відповідної додаткової угоди; договір оренди вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Позивач вважає, що порушено його право, як орендаря, на поновлення договору оренди землі та укладання додаткової угоди до такого договору на той самий строк і на тих самих умовах.

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду із відповідним позовом за захистом свого порушеного права.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 4 ст.124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із ч.1 ст.626 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Причиною виникнення спору між сторонами у справі стало питання наявності чи відсутності підстав для поновлення договору оренди землі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі".

Правові підстави поновлення договору оренди землі на момент звернення позивача 05.07.2017 до Очаківської райдержадміністрації з заявою про поновлення спірного договору оренди землі визначались статтею 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично об`єднувала два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до ч.ч.1-5 ст.33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку (частина 2).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина 3).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5).

Частинами 8 та 9 ст.33 Закону України "Про оренду землі" було передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст.33 Закону України "Про оренду землі", була можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування ч.1 ст.33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно ч.ч.2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: 1) орендар належно виконує свої обов`язки за договором; 2) орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; 3) до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; 4) орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: 1) орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; 2) до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; 3) до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; 4) орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц і №159/5756/18.

На вказану правову позицію Велика Палата Верховного Суду наголошує і в постанові від 31.08.2021 у справі №903/1030/19.

До того ж, суд приймає до уваги, що у постанові від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 Велика Палата Верховного Суду також дійшла й наступних висновків.

Стаття 33 Закону України №161-XIV "Про оренду землі" до зміни її редакції згідно із Законом №340-IX мала назву "Поновлення договору оренди землі", тобто була цілком присвячена процедурам такого поновлення. Проте вони за змістом приписів указаної статті відрізнялися від тих, які пропонують застосувати позивач і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду. Так, згідно з частиною першою цієї статті по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Таке формулювання зазначеного припису у сукупності з назвою статті 33 Закону №161-XIV й іншими її приписами не підтверджує доводи позивача та висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду про те, що лише частина шоста цієї статті визначала правила поновлення договору оренди землі, які виключали необхідність вчинення активних дій орендарем. Конструкція статті 33 Закону №161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом №340-IX передбачала можливість поновлення договору оренди землі у порядку реалізації переважного права на укладення цього договору на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (речення перше частини другої статті 33 Закону №161-XIV). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).

Отже, стаття 33 Закону №161-XIV прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проекту додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону №161-XIV).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина шоста статті 33 Закону №161-XIV).

Частини п`ята та шоста статті 33 Закону №161-XIV встановлюють загальне та спеціальне правила продовження орендних правовідносин:

За загальним правилом, викладеним у частині п`ятій статті 33 Закону №161-XIV, орендодавець у місячний строк із дня отримання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди їх розглядає, за потреби узгоджує з орендарем істотні умови договору, може повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень проти поновлення договору оренди землі, а за відсутності таких заперечень - вирішує поновити договір оренди землі (таке рішення потрібне лише щодо земель державної та комунальної власності) й укладає з орендарем відповідну додаткову угоду.

Спеціальне правило, викладене у частині шостій Закону №161-XIV, розраховане на випадки, коли орендодавець, який отримав від орендаря, наприклад, в останній день строку договору оренди землі лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди, протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві заперечень щодо такого поновлення, а орендар продовжив добросовісно користуватися земельною ділянкою. У такому разі орендодавець позбавлений можливості узгоджувати з орендарем нові істотні умови договору оренди землі, що вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були, без прийняття орендодавцем земель державної та комунальної власності окремого рішення про таке поновлення.

Порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі (за наявності таких заперечень) у відповідь на вчасно відправлений орендарем лист-повідомлення про поновлення цього договору з проектом відповідної додаткової угоди дає орендареві, який добросовісно продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, підстави розраховувати на поновлення такого договору в силу частини шостої статті 33 Закону №161-XIV. Інакше кажучи, у такому разі відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту у резолютивній частині рішення суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц і №159/5756/18).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 Закону №161-XIV). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина одинадцята статті 33 Закону №161-XIV).

Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону №161-XIV, є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин.

Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону №161-XIV, необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10.04.2018 у справі №594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц та №159/5756/18).

Єдиний механізм оформлення продовження орендних відносин, а саме шляхом укладення згаданої у частинах третій, п`ятій - восьмій, одинадцятій статті 33 Закону №161-XIV додаткової угоди підтверджує змістовну єдність усіх приписів цієї статті. Тому помилковим є висновок суду першої інстанції, з якими погодився апеляційний суд, про те, що передбачені у частинах першій - п`ятій і шостій статті 33 Закону №161-XIV підстави для поновлення договору оренди землі не пов`язані між собою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 взяла до уваги, що Закон №340-ІХ суттєво змінив підхід до продовження орендних відносин. Він чітко розмежував зміст понять "поновлення договору оренди землі" та "переважне право орендаря на укладення договору оренди на новий строк", доповнивши ЗК України статтею 126-1 "Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови", Закон №161-XIV - статтею 32-2 "Поновлення договорів оренди землі", яка відсилає до статті 126-1 ЗК України, та виклавши статтю 33 Закон №161-XIV у новій редакції з назвою "Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк" (тобто приписи цієї статті незастосовні до поновлення договорів оренди землі). У частині зазначених змін і доповнень Закон №340-ІХ набрав чинності 16 липня 2020 року.

За змістом приписів статті 126-1 ЗК України можливість поновлення договору оренди землі має бути чітко передбачена у цьому договорі та підпорядкована низці умов. Таке поновлення не можна передбачати у договорах оренди земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких ділянках розташовані будівлі або споруди, які перебувають у власності користувача або набувача права користування відповідною ділянкою (ч.1 вказаної статті). За наявності у договорі оренди землі умови щодо його поновлення після закінчення строку, на який його уклали сторони, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах без вчинення сторонами письмового правочину про його поновлення. Останнє можливе у разі відсутності заяви однієї зі сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Таку заяву сторона договору може подати до вказаного реєстру не пізніш як за місяць до дати закінчення договору оренди землі (див. частини другу та третю статті 126-1 ЗК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 зазначила, що наведені законодавчі зміни спрямовані на впорядкування інститутів поновлення договорів оренди землі та переважного права орендаря на укладення цього договору на новий строк задля удосконалення регулювання відносин орендаря й орендодавця земельної ділянки. Проте такі зміни не спростовують наведених вище висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування приписів статті 33 Закону №161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом №340-IX.

Позивач стверджує, що має право на поновлення договору оренди землі на тих самих умовах і на той самий строк на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що 16.08.2007 між Очаківською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Водолій-О», як орендарем, укладено договір оренди землі, який зареєстровано в Миколаївській регіональній філії ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.08.2008 за №48 (далі - Договір), за змістом п.1 якого орендодавець на підставі розпорядження голови Очаківської районної державної адміністрації №402 від 03.08.2007 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання під розташування бару-кафетерію із земель запасу іншого призначення в межах території Лагерної коси Очаківського району Миколаївської області. В оренду передається земельна ділянка із земель запасу іншого призначення загальною площею 0,017 га в межах території Лагерної коси Очаківського району Миколаївської області. На земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна (п.п.2,3 Договору).

Зазначена земельна ділянка внесена до публічно-кадастрової карти за кадастровим номером :04:000:0046.

Пунктом 8 Договору встановлено, що такий договір укладено строком на 10 (десять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до положень ч.2 ст.33 цього Закону України "Про оренду землі", в редакції, яка діяла на момент звернення позивача 05.07.2017 до Очаківської райдержадміністрації з заявою про поновлення спірного договору оренди землі, орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Тобто, маючи намір на поновлення договору оренди землі позивач, відповідно до п.8 Договору з врахуванням положень ч.2 ст.33 цього Закону України "Про оренду землі", повинен був звернутися до Очаківської райдержадміністрації з відповідним листом-повідомленням до 16.07.2017.

Судом встановлено, що маючи намір на поновлення договору на той самий строк (10 років) і на тих самих умовах позивач 05.07.2017 звернувся до Очаківської райдержадміністрації з відповідною заявою-повідомленням та долучив до неї проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

За такого, суд вбачає, що позивач, як орендар, звернувся до Очаківської райдержадміністрації, як орендодавця на той момент, з заявою про намір поновити договір оренди землі та проектом відповідної додаткової угоди у встановлений п.8 Договору строк з врахуванням положень ч.2 ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Позивач стверджує, що листа-повідомлення Очаківської райдержадміністрації про заперечення у поновленні спірного договору оренди землі ним не отримано, у зв`язку з чим 15.02.2018 позивач повторно звернувся до Очаківської райдержадміністрації з заявою про поновлення договору оренди землі.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №284000102 від 10.11.2021 вбачається, що з 07.02.2020 власником земельної ділянки площею 0,017 га з кадастровим номером :04:000:0046 є Чорноморська об`єднана територіальна громада в особі Чорноморської сільської ради.

25.08.2021 за вхід.№325 позивач звернувся вже до Чорноморської об`єднаної територіальної громади із заявою про поновлення спірного договору оренди землі на той самий строк (10 років) і на тих самих умовах. У вказаній заяві зазначено, що до такої заяви ТОВ «Водолій-О» додає проект додаткової угоди у двох примірниках. В матеріалах справи знаходиться копія такого проекту додаткової угоди.

Позивач вказує, а відповідач не спростовує, що відповіді відносно результатів розгляду його звернення позивачем не отримано, рішення відповідача про поновлення або відмову у поновлені договору оренди не прийнято, додаткова угода уповноваженою особою відповідача не підписана.

У той же час, після закінчення договору оренди землі позивач продовжив користування наданою йому земельною ділянкою, належно виконував та виконує умови договору, в тому числі й щодо сплати орендних платежів, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідною довідкою Очаківської ДПІ ГУ ДПС у Миколаївській області від 12.10.2021 за вих.№ 20264/6/14-29-65-1 та довідкою ГУ ДПС у Миколаївській області від 11.11.2021 за вих.№2918/АП/14-29-13-06-7, а відповідач листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі позивачу, як орендарю, не направляв.

Відповідач вказані обставини не заперечив та не спростував.

Враховуючи, що договір оренди землі діяв до 16.08.2017 і спірні правовідносини виникли між позивачем, як орендарем, та Очаківською райдержадміністрацією, як орендодавцем, з моменту першого звернення 05.07.2017 позивача саме до Очаківської райдержадміністрації, як орендодавця на той момент, та ненадання Очаківською райдержадміністрацією протягом місяця листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, суд вважає, що порушенням права позивача на поновлення договору оренди землі першочергово здійснено саме Очаківською райдержадміністрацією, а Чорноморська сільська рада з моменту набуття нею 07.02.2020 права власності на спірну земельну ділянку стала стороною договору оренди землі, як орендодавець, та правонаступником Очаківської райдержадміністрації у таких відносинах, а тому до спірних правовідносин суд вважає за необхідне застосовувати приписи статті 33 Закону України «Про оренду землі» до зміни її редакції згідно із Законом №340-IX.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач належним чином скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі та вчинив всі необхідні дії для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Також, суд зазначає, що відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

Суд враховує, що згідно з усталеною прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини основу принципу правової визначеності утворює ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин визначених правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає існуючим в суспільстві нормативним приписам.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 у справі "Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст.1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

До того ж, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії" суд постановив, що ст.1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об`єктом правового захисту згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Враховуючи, що позивач, за відсутності будь-яких заперечень зі сторони Очаківської райдержадміністрації та в подальшому Чорноморської сільради, продовжив користуватись земельною ділянкою після закінчення строку дії договору та вчинив дії, спрямовані на поновлення договору оренди, то у нього виникли "правомірні очікування" щодо продовження користування земельною ділянкою на праві оренди, які підлягають захисту відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з огляду на вищевикладені обставини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що за наявності визначених ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" підстав для поновлення спірного договору оренди землі та, з огляду на те, що першочергово Очаківська райдержадміністрація та в подальшому Чорноморська сільрада зволікали в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі, яка відповідно до ч.8 ст.33 Закону України "Про оренду землі" мала бути укладена в обов`язковому порядку у місячний строк, суд вважає, що наявні підстави для визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 16.08.2007 укладеною в редакції, запропонованій позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу, а також достатність і взаємний їх зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати укладеною додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі від 16.08.2007, зареєстрованого в Миколаївській регіональній філії ДЗК 16.08.2007 за №48 на той самий строк та на тих самих умовах, що встановлені договором, в такій редакції:

«ДОДАТКОВА УГОДА

до договору оренди землі від 16.08.2007, який зареєстровано 16.08.2007 в

Миколаївській регіональній філії ДЗК за №48

с.Чорноморка «__» ________ 20__ р.

Чорноморська сільська рада, ідентифікаційний код юридичної особи - 04377184, що надалі іменується Орендодавець, в особі голови, Дмитренка Андрія Анатолійовича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Водолій-О», що надалі іменується Орендар, ідентифікаційний код юридичної особи - 34993618, в особі директора Андрєєвої Ірини Олександрівни, з другої сторони, (далі разом іменуються Сторони, а кожна окремо - Сторона), відповідно до ст.33 Закону України «Про оренду землі», п.8 Договору оренди землі, який зареєстровано 16.08.2007 в Миколаївській регіональній філії ДЗК за №48 (далі - Договір оренди), вирішили:

1. Поновити строк дії Договору оренди землі від 16.08.2007, який зареєстровано 16.08.2007 в Миколаївській регіональній філії ДЗК за №48, об`єктом якого є земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0046 загальною площею: 0,017 га, із цільовим призначенням: 03.07 Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі під розташування бару-кафетерію, розташованої на території Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, на той самий строк - 10 (десять) років, і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

2. Умови договору, до яких не внесено змін, зберігають чинність.

Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною вищевказаного Договору і набирає чинності після її підписання сторонами та державної реєстрації в порядку, визначеному чинним законодавством, складена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із сторін і один для органу державної реєстрації.

Реквізити та підписи Сторін:

Орендодавець:

Чорноморська сільська рада

юр.адреса: 57515, Миколаївська обл., Миколаївський р-н, с.Чорноморка, вул.Суворова, буд.126;

; КОАТУУ ; ел.адреса: ; тел.: (05154)3-12-14

Голова А.А. Дмитренко

М.П.

Орендар:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Водолій-О»

юр.адреса: 57500, Миколаївська обл., м.Очаків, вул.Першотравнева, буд.11; ; моб.тел.: , ; ел.адреса відсутня

Директор І.О. Андрєєва

М.П.».

Рішення суду, у відповідності до ст.241 ГПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 01.08.2022 (після відновлення за розпорядженням Голови Верховного Суду від 25.07.2022 №41 територіальної підсудності судових справ Господарського суду Миколаївської області).

Суддя М.В. Мавродієва