РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.07.2022Справа № 910/12257/13 (910/6621/21)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" в особі ліквідатора Огулькової А.М.

до 1. Служби безпеки України

2. Служби зовнішньої розвідки України

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ"

про визнання поруки припиненою

в межах справи №910/12257/13

За заявою ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест"

про банкрутство

Суддя Яковенко А.В.

Секретар судового засідання Смігунов В.В.

Представники учасників провадження: згідно протоколу судового засідання від 18.07.2022

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/12257/13 за заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" про банкрутство.

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" в особі ліквідатора Огулькової А.М. до Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" про визнання поруки припиненою.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оскільки в момент укладання Договору поруки від 20.09.2012 строки виконання Основного зобов`язання закінчилися (п. 3.5 Договору №19/3-32-ж17 тривалість виконання робіт становить 36 місяців з моменту підписання договору, тобто до 10.08.2008), а в самому Договорі поруки вказані строки не регламентовані, то на думку позивача, на підставі ст. 559 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент укладання договору), так як кредитори не звернулися з позовною заявою до поручителя на протязі року, то Договір поруки припинений з 20.09.2013.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2021 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" в особі ліквідатора Огулькової А.М. до Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" про визнання поруки припиненою до розгляду в межах справи №910/12257/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест"; позовну заяву розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження та призначити підготовче засідання на 14.07.2021.

22.06.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач-3 просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

02.07.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" надійшла заява про застосування строків позовної давності

09.07.2021 до канцелярії суду від Служби безпеки України надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якої просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог та заява про застосування строків позовної давності.

13.07.2021 до Господарського суду міста Києва від Служби зовнішньої розвідки України надійшов відзив на позовну заяву про визнання поруки припиненою, відповідно до якого просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

13.07.2027 до канцелярії суду від ліквідатора надійшла відповідь на відзив Служби безпеки України.

В судовому засіданні 14.07.2021 оголошено перерву до 02.08.2021 у зв`язку із подачею заяви про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів - Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив"Аквамарин-1".

23.07.2021 до Господарського суду міста Києва від Служби безпеки України надійшли заперечення на відповідь на відзив.

30.07.2021 до канцелярії суду від ліквідатора надійшли заперечення проти заяви про залучення ОК "ЖБК "Аквмарин-1" до участі у розгляді справи.

02.08.2021 до Господарського суду міста Києва від ОК "ЖБК "Аквмарин-1" надійшло клопотання про залучення третіх осіб без самостійних вимог, а саме інвесторів, які сплатили 100% вартості об`єкта інвестування в кількості 108 осіб.

Судове засідання 02.08.2021 не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Яковенко А.В. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2021 призначено підготовче засідання на 04.10.2021.

01.10.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів - Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив"Аквамарин-1".

01.10.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" надійшли заперечення проти клопотання ОК "ЖБК "Аквмарин-1" про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

В судовому засіданні 04.10.2021 відкладено розгляд справи на 08.11.2021.

03.11.2021 до канцелярії суду надійшло клопотання про залучення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

03.11.2021 до Господарського суду міста Києва від ОК "ЖБК "Аквмарин-1" надійшли письмові пояснення.

05.11.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" надійшли письмові пояснення.

Судове засідання 08.11.2021 не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Яковенко А.В. у відпустці.

09.11.2021 до Господарського суду міста Києва від Служби безпеки України надійшли пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2021 призначено підготовче засідання на 22.12.2021.

15.12.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" надійшла заява про визнання зловживання процесуальними правами.

22.12.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" надійшли клопотання про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

22.12.2021 до канцелярії суду від позивача надійшли заперечення проти клопотань про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 відмовлено в задоволенні заяв Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив"Аквамарин-1", інвесторів, які сплатили 100% вартості об`єкта інвестування в кількості 108 осіб, Обслуговуючий кооператив Житлово-будівельний кооператив"Аквамарин-1" в якості представника інвесторів, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про залучення їх в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору; відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" про визнання зловживанням ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" Огульковою Анною Миколаївною щодо подання позовної заяви у справі №910/12257/13 (910/6621/21) про визнання поруки припиненою; закрито підготовче провадження у справі №910/12257/13 (910/6621/21); призначено справу №910/12257/13 (910/6621/21) до розгляду по суті на 07.02.2022.

27.01.2022 до канцелярії від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» надійшла заява про закриття провадження.

31.01.2022 до Господарського суду міста Києва повторно надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» надійшла заява про закриття провадження.

07.02.2022 через електрону пошту суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанії «Інтербудінвест» надійшли заперечення на заяву про закриття провадження у справі.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» про закриття провадження у справі, суд відмовляє в її задоволенні з огляду на наступне.

Вказана заява мотивована тим, що оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанії «Інтербудінвест» ґрунтуються на необхідності встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факту припинення поруки, встановленої у Договорі поруки від 20.09.2012, то такий спір підлягає вирішенню в цивільному судочинстві та не відноситься до компетенції господарських судів.

Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Отже, стаття 7 КУзПБ у сукупності із зазначеними нормами ГПК щодо предметної та виключної підсудності втілюють принцип концентрації справ з метою підвищення ефективності господарського процесу.

Загалом, завдяки концентрації господарського процесу забезпечується його оперативність, яка відповідає динамічності господарського обороту та меті швидкого відновлення порушеного правового господарського порядку.

Визначені частиною другою статті 7 КУзПБ спори розглядаються та вирішуються судом у відокремленому позовному провадженні за правилами ГПК України. Судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій за результатами розгляду заяв, скарг, клопотань, поданих в межах основного провадження у справі про банкрутство, розглядаються судом без застосування усіх стадій судового розгляду, притаманних виключно розгляду справ позовного провадження. Такий підхід повністю відображає конструкції статей 7, 9 КУзПБ щодо порядку розгляду як основної справи про банкрутство, так і спорів, стороною в яких є боржник, які хоча і вирішуються в межах основної справи про банкрутство, проте є справами позовного провадження, відокремленими від основної справи про банкрутство (див. висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/97/20).

Таким чином законодавець вкотре підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, від 15.06.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20), постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 921/557/15-г/10, від 06.02.2020 у справі № 910/1116/18, від 12.01.2021 у справі № 334/5073/19).

Таким чином, оскільки стороною у справі (позивач) Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанії «Інтербудінвест» є боржником у справі про банкрутство №910/12257/13, то на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства такий спір розглядається в межах справи про банкрутство, а тому підстав для закриття провадження у справі №910/12257/13 (910/6621/21) у суду відсутні.

Суд в судовому засіданні 07.02.2022 на місці ухвалив відкласти розгляд справи на 28.02.2022.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Указами Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 та №259/2022 від 18.04.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022 строком на 30 діб та з 05 год. 30 хв. 25.04.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.

Судове засідання 28.02.2022 не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та активними бойовими діями у Київській області та місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2022 призначено справу №910/12257/13 (910/6621/21) до розгляду по суті на 18.07.2022.

11.07.2022 до Господарського суду міста Києва від відповідача 3 надійшли письмові пояснення.

В судове засідання 18.07.2022 з`явилася ліквідатор ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудівнест», надала пояснення по суті спору, просила суд задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідачів 1 та 3 в судове засідання 18.07.2022 з`явилися, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач 2, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 18.07.2022 своїх повноважних представників не направив, причин неявки в судове засідання не повідомив.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене та керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень відповідача 1 про причини неявки в судові засідання, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача 1 та за наявними в матеріалах справи документами.

В судовому засіданні 18.07.2022 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 2, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2005 між Службою безпеки України (надалі - «Замовник-1»), Службою Зовнішньої розвідки України (надалі - «Замовник-2) (з урахуванням Додаткової угоди №3-19/2-57до договору від 10.02.2005 №19/3-32-ж17 «Пайової участі у будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками по пр. Перемоги, 131 в м. Києві» від 26.09.2007) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест» (надалі - «Пайовик») укладено Договір №19/3-32-ж17 «Пайової участі у будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками по пр. Перемоги, 131 в м. Києві» (надалі - «Основний договір»), предметом якого є будівництво в порядку пайової участі житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими та офісними приміщеннями та автопаркінгом за адресою м. Київ, пр. Перемоги, 131.

Відповідно до п. 3.5 Основного договору тривалість виконання робіт становить 36 календарних місяців з моменту підписання цього Договору.

Згідно п. 3.6 Основного договору датою закінчення робіт за договором вважається дата підписання акту Державної приймальної комісії. Роботи повинні проводитися відповідно до Графіка виконання робіт, погодженого сторонами, який буде невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 9.1 Договору встановлено, що Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до дня його остаточного виконання сторонами.

В забезпечення виконання Основного договору 20.09.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно -будівельно фірма «АВМ» (надалі - «Поручитель»), Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудівнест» (надалі - «Боржник»), Службою безпеки України (надалі - «Кредитор-1) та Службою Зовнішньої розвідки України (надалі - «Кредитор - 2») укладено Договір поруки (надалі - «Договір»), у відповідності до якого Поручитель поручається перед Кредиторами за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест» зобов`язань Боржника перед Кредитором-1 та Кредитором-2 в повному обсязі, що виникли з Договору №19/3-32-ж17 пайової участі у будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками по проспекту Перемоги, №131 у Святошинському районі м. Києва» від 10.02.2015 з усіма Додатковими угодами та Додатками до нього (далі - «Основний Договір»), який був укладений між Кредитором -1 та, Боржником та Кредитором-2. Даним Договором забезпечується виконання зобов`язань, як існуючих в теперешній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (п. 1.1 Договору.)

Пунктом 2.1 Договору передбачено зобов`язання, що забезпечується порукою:

У відповідності до п. 1 Основного Договору предметом Основного Договору є будівництво в порядку пайової участі житлового будинку з вбудовано-прибудованими торговими та офісними приміщеннями та автопаркінгом за адресою: м. Київ, проспект Перемоги 131.

Згідно п. 2.3 Договору за зобов`язаннями, забезпеченими даною порукою, Поручитель відповідає перед Кредиторами у тому обсязі, що і Боржник.

Пунктом 2.4 Договору встановлено, що Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед кредиторами за належне виконання Боржником забезпеченого зобов`язання.

Відповідно до п. 2.5 Договору Поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання за Основним Договором в повному обсязі, за винятком обов`язків боржника зазначених в п.п. 3.4.2, 3.4.3, 3.4.4 даного Договору та п. 6.5 Основного Договору.

Згідно п.п. 3.1.1 Договору про порушенні Боржником зобов`язання перед Кредитором-1 чи Кредитором-2 за основним Договором, Поручитель зобов`язується виконати за Боржника забезпечене даною порукою зобов`язання після отримання письмової вимоги від Кредитора-1 чи Кредитора-2 відповідно.

За змістом пунктів 3.6 та 3.7 Договору у разі невиконання Боржником своїх зобов`язань за Основним договором Кредитор-1 та Кредитор-2 мають права звернутися до Поручителя з письмовою вимогою про виконання таких зобов`язань.

Відповідно до п. 4.2 Договору лія даного договору припиняється з моменту повного виконання зобов`язань, забезпечених даною порукою.

Згідно п. 4.3 Договору у разі ліквідації чи банкрутства Боржника його права та обов`язки за Основним договором, які забезпечені даною порукою, переходять до Поручителя.

Спір у справі виник у зв`язку із наявності правових підстав для визнання припиненою поруки, встановленою Договором поруки від 20.09.2012.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поруки.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Як випливає із ст. 553 Цивільного кодексу України, договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Договір поруки не передбачає виникнення або, навпаки, припинення будь-яких прав та обов`язків боржника.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Верховного суду у справі №910/12257/13 від 02.03.2021 зазначено, що

«Вчинення дій по передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ» за актом від 07.12.2012 року від ТОВ "БІК "Інтербудінвест", не потягло погіршення майнового стану останнього, і не мали наслідком відчуження майна ТОВ "БІК "Інтербудінвест", так, як останнє не було його власником, що і встановив Апеляційний суд міста Києва в своїй ухвалі від 01.03.2018 року (справа № 759/2226/13-ц).

Крім того, Апеляційним судом міста Києва фактичним обставинам справи (ухвала від 01.03.2018 справа № 759/2226/13-ц) встановлено, що передавши у 2012 будинок на баланс ТОВ "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ", ТОВ "БІК "Інтербудінвест" передав всі свої права та обов`язки, щодо добудови будинку. Добудова будинку покладена на ТОВ "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" згідно Договору поруки від 20.09.2012, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" (далі - Поручитель), ТОВ "БІК "Інтербудінвест", Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ" станом на 06.06.2018 є Забудовником комплексу житлового будинку № 1 з вбудованими приміщеннями, підземного паркінгу та офісного центру по проспекту Перемоги 131 в Святошинському районі м. Києва згідно договорів:

-Договір передоручення від 25.04.2012;

-Договір № 2-3/12 Управителя із Забудовником житлового комплексу на проспекті Перемоги, 131, в м. Києві Фонду фінансування будівництва виду "А" від 25.04.2012;

- Договір поруки від 20.09.2012.

Так, у відповідності до 2.3 Договору передоручення від 25.04.2012 Замісник (Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно- будівельна фірма "АВМ") зобов`язується збудувати житловий комплекс за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 131, ввести його в експлуатацію та передати об`єкти інвестування Довірителям ФФБ у строки та на умовах, визначених Договором Управителя із Забудовником.

Згідно п. 1.1 Договору доручення від 25.04.2012 № 2/Д/12 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, довіритель (ДП "Фінансова компанія "Інтербудінвест") доручає Повіреному (Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ") виконати функції Забудовника на підставі Договору № 2/-3/12 Управителя із Забудовником житлового комплексу на проспекті Перемоги, 131, в місті Києві Фонду фінансування будівництва виду "А" від 25.04.2012 з усіма внесеними до нього змінами та доповненнями.

Відповідно до п. 2 Договору № 1 від 25.04.2012 про внесення змін до Договору № 1-З/06 управителя із Забудовником житлового комплексу на проспекті Перемоги, 131 в місті Києві Фонду фінансування будівництва виду А від 17.07.2006 - за даним договором права і обов`язки ТОВ "БІК "Інтербудінвест", як Забудовника по Договору № 1-З/06 переводяться на Нового Забудовника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "АВМ", внаслідок чого останній заміняє первісного Забудовника, як зобов`язану сторону по Договору № 1-З/06.

Згідно п. 2.5 Договору поруки від 20.09.2012, що укладений Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно- будівельна фірма "АВМ" (далі - Поручитель), ТОВ "БІК "Інтербудінвест", Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки встановлено, що Поручитель цією порукою забезпечує виконання зобов`язання за Основним Договором в повному обсязі, за винятком обов`язків Боржника зазначених в п.п. 3.4.2, 3.4.3, 3.4.4 даного Договору та п. 6.5.

Основний Договір про який йде мова у п. 2.5 Договору поруки від 20.09.2012 - це Договір № 19/3-32-ж17 пайової участі у будівництво житлового будинку з вбудованими приміщеннями та підземними автостоянками по проспекту Перемоги, 131 у Святошинському районі м. Києва від 10.02.2005.»

Згідно з частиною 1 статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статтею 16 Цивільного кодексу України установлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Так само кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, що прямо передбачено у частині 2 статті 15 Цивільного кодексу України.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004, поняття "охоронюваний законом інтерес" що вживається в законах України у логічно смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

При цьому необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача; порушення (невизнання або оспорювання) означеного права/інтересу відповідачем; належність обраного способу судового захисту (з точки зору адекватності порушення і спроможності його усунути та поновити (захистити) право або інтерес та закріплення положеннями діючого законодавства).

Тобто вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Обґрунтовуючи звернення з даним позовом до суду позивачем визначається те, що у процесі розгляду справи учасниками провадження неодноразово здійснювались посилання на Договір поруки від 20.09.2012, як на підставу своїх вимог та заперечень. Зокрема, ТОВ «Івнестиційно-будівельна фірма «АВМ» залучена до участі у провадженнях:

- про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду міста Києва від 06.08.2018 у справі №910/12257/13;

- про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудінвест»;

- у справі №759/13013/14-ц за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудівнест» про визнання речових прав на об`єкт незавершеного будівництва;

- у справі №759/3508/14 за позовом ОСОБА_6 до ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Інтербудівнест» про визнання майнових прав на частку в об`єкті незавершеного будівництва.

Як вказує позивач, у всіх вказаних справах основним доводом наявності певних прав ТОВ «Івнестиційно-будівельна фірма «АВМ» щодо об`єкта незавершеного будівництва є посилання на Договір поруки від 20.09.2012. Оскільки від чинності вказаного договору залежить право позивача як забудовника.

Заперечуючи проти такого позову відповідачами вказано, що дослідження прав позивача, в тому числі як забудовника, на об`єкт незавершеного будівництва за адресою м. Київ, просп. Перемоги, 131, досліджувалось судом неодноразово. Крім того, відповідач 3 в своїх запереченнях вказує на виконання своїх зобов`язань за Договором поруки від 20.09.2012, починаючи з 2012 року, що не заперечується іншими відповідачами, які є кредиторами за Договором, а тому підстав вважати, що порука припинена відсутні.

Так, в постанові Верховного суду у справі №759/13013/14-ц від 06.04.2022 зроблено наступний висновок: «Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, оскільки належним відповідачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно- будівельна фірма "АВМ", яке відповідно до Договору поруки від 20.09.2012 несло перед позивачем зобов`язання щодо будівництва будинків. Саме це товариство з вересня 2012 року є забудовником спірного житлового будинку й замовником житлового комплексу».

Подібний за змістом висновок зроблений й у постанові Верховного суду у справі №759/12426/13-ц від 14.04.2022: «Переглядаючи рішення першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що позов пред`явлено до неналежного відповідача оскільки належним відповідачем у справі є ТОВ « "Інвестиційно- будівельна фірма "АВМ", яке відповідно до договору поруки від 20.09.2012 несло перед позивачем зобов`язання щодо будівництва будинків».

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 р. №8 передбачено, що за змістом частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини" від 18.11.2003 р. №01-8/1427).

Тобто, вказаними рішеннями судів, встановлені обставини, які мають преюдиційне значення під час розгляду даної справи, і не підлягають повторному доведенню, а саме роблячи висновок щодо належності прав забудовника на об`єкт незавершеного будівництва, розташованого за будівельною адресою - проспект Перемоги, 131 у Святошинському районі м. Києва, Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна фірма «АВМ», судами у визначеному порядку було встановлено правову визначеність у спірних правовідносинах сторін.

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії", п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

За таких обставин, з огляду на те, що судом визначено, що договір поруки регулює взаємовідносини саме між поручителем та кредитором, з урахуванням обставин, які встановленні рішеннями судів та мають преюдиційне значення, підстав вважати, що права позивача як забудовника, які, на його думку, порушує порука, яка передбачена Договором поруки від 20.09.2012, на захист яких було подано вказаний позов, у суду відсутні.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Виходячи з наведеного, за встановлених судом обставин справи та недоведеності позивачем обґрунтованості заявлених ним позовних вимог, недоведеності факту порушення прав та законних інтересів позивача, в задоволенні позовних вимог з викладених у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" в особі ліквідатора Огулькової А.М. правових підстав необхідно відмовити.

Крім того, суд зазначає, що відповідачами було подано заяви про застосування строків позовної давності.

Оскільки суд, відмовляє в задоволенні позовних вимог, то така заява судом не розглядається.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст. 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Інтербудінвест" в особі ліквідатора Огулькової А.М. відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.08.2022

Суддя А.В. Яковенко