ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"29" липня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/1766/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Рога Н. В., розглянув заяву заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси (вх.№2-626/22 від 28.07.2022р.) про забезпечення позову у справі №916/1766/22

За позовом: заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси (65003, м.Одеса, вул. Отамана Головатого, 89, , електронна адреса: ) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (65004, м.Одеса, пл. Думська, 1, , електронна адреса: )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідріс Контракшн» (65003, м.Одеса, вул. Отамана Головатого, 105, )

про стягнення

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідріс Контракшн» про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою комунальної власності у розмірі 673 453 грн 97 коп.

Разом з позовною заявою до Господарського суду Одеської області надійшла заява заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси (вх.№2-626/22 від 28.07.2022р.) про забезпечення позову, відповідно до якої прокурор просить суд накласти арешт на нежитлові будівлі, загальною площею 1888,3 кв.м, що розташовані за адресою: м.Одеса, вул.Отамана Головатого, 109, та які належать Товариству з обмеженою відповідальністю (далі- ТОВ) «Ідріс Контракшн» на підставі свідоцтва про право власності САА 444656 від 14.03.2006р. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

В обґрунтування заяви прокурор зазначив, що право власності відповідача на нерухоме майно загальною площею 1906,3 кв.м, розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Отамана Головатого, 105,109 у м.Одеса, та, відповідно, і право користування земельною ділянкою за цією адресою площею 1,8146 га, було набуто ще 22.05.2019р. Таким чином, на думку прокурора, саме з цієї дати у ТОВ «Ідріс Контракшн» з`явився обов`язок зі сплати коштів за користування земельною ділянкою.

Між тим, ТОВ «Ідріс Контракшн» належним чином не оформлює користування земельною ділянкою, що на думку прокурора, здійснюється відповідачем для мінімізації своїх витрат та свідчить про протиправну поведінку ТОВ «Ідріс Контракшн», високу ймовірність ухилення, у разі задоволення позовних вимог, від сплати безпідставно збережених коштів в належному розмірі.

Прокурор вважає, що коштів на рахунку відповідача може бути недостатньо для виконання рішення суду у разі його задоволення, а майно, яким володіє ТОВ «Ідріс Контракшн» може бути відчуженим до ухвалення рішення по справі, що повністю унеможливить виконання рішення суду.

При цьому, прокурор вважає, що застосування судом такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно відповідача не призведе до перешкоджання господарській діяльності Товариства, а з іншого боку зможе забезпечити виконання рішення суду у випадку задоволення позовної заяви, адже, у разі, якщо грошових коштів буде недостатньо саме за рахунок цього нерухомого майна ТОВ «Ідріс Контракшн» має бути забезпечено виконання рішення суду.

В якості нормативного обґрунтування прокурор посилається на ст.136, 137 ГПК України.

Прокурор також зазначив про недоцільність застосування зустрічного забезпечення, оскільки відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатніх на те правових підстав, у зв`язку із чим не може зазнати збитків внаслідок застосування вказаних заходів забезпечення позову.

Розглянув матеріали справи, заяву про забезпечення позову, виходячи з матеріалів справи, суд дійшов наступного висновку:

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з загальних положень законодавства, суд вважає за необхідне зауважити, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У відповідності до ч.1 ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) виключено; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) виключено; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

До заяви про забезпечення доказів (вх.№2-626/22 від 28.07.2022р.) заступником керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси будь-яких додатків (крім платіжного доручення щодо сплати судового збору) будь-яких додатків не додано.

З доданих заступником керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси до позовної заяви документів не вбачається, що ТОВ «Ідріс Контракшн» вчиняються дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Також, заступником керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси не надано доказів відсутності /недостатності коштів відповідача, які знаходяться на його рахунках в банківських установах, перебування майна відповідача під обтяженням, невідповідності розміру статутного капіталу ТОВ «Ідріс Контракшн» розміру позовних вимог, що унеможливить виконання рішення суду за його рахунок тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Слід зауважити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Згідно з ч.1, ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з викладеного, враховуючи матеріали справи, суд дійшов висновку про недоведеність заступником керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси наявності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові будівлі, загальною площею 1888,3 кв.м, що розташовані за адресою: м.Одеса, вул.Отамана Головатого, 109, та які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Ідріс Контракшн» на підставі свідоцтва про право власності САА 444656 від 14.03.2006р. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Керуючись ст.ст.136, 137, 140, 234, 333 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви заступника керівника Суворовської окружної прокуратури міста Одеси (вх.№2-626/22 від 28.07.2022р.) про забезпечення позову у справі №916/1766/22 шляхом накладення арешту на нежитлові будівлі, загальною площею 1888,3 кв.м, що розташовані за адресою: м.Одеса, вул.Отамана Головатого, 109, та які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Ідріс Контракшн» на підставі свідоцтва про право власності САА 444656 від 14.03.2006р. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Н.В. Рога