П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року

м. Київ

Справа № 806/5244/15

Провадження № 12-3гс22

Велика Палата Верховного Суду у складі:

головуючої судді Рогач Л. І.,

судді-доповідачаКатеринчук Л. Й.,

суддів Анцупової Т. О., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Желєзного І. В., Золотнікова О. С., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Ткачука О. С., Штелик С. П.,

за участю:

секретаря судового засідання Співака С. В.,

представників:

Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» - адвокатів Черея О. В. (довіреність від 04 липня 2022 року № ДП24701/22-0223), Гея В. Г. (довіреність від 19 липня 2022 року № ДП24701/22-0243),

Закритого акціонерного товариства «Житомирські ласощі» - адвоката Мельник Н. Й. (ордер серії АІ № 1223937 від 03 червня 2022 року),

Товариства з додатковою відповідальністю «ЖЛ» - адвоката Кліщі А. О. (ордер серії АА № 1211014),

розглянула у судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 червня 2021 року(головуючий суддя Крейбух О. Г., судді Тимошенко О. М., Юрчук М. І.) та рішення Господарського суду Житомирської області від 13 квітня 2021 року (суддя Шніт А. В.)у справі № 806/5244/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Житомирі до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю «ЖЛ» і Закритого акціонерного товариства «Житомирські ласощі» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Вступ

1.1. У справі, що переглядається, перед судом касаційної інстанції постало питання щодо належності та ефективності обраного позивачем - кредитором юридичної особи, створеної внаслідок злиття двох юридичних осіб із подальшим скасуванням за судовими рішеннями в інших справах рішення засновників та її державної реєстрації, такого способу захисту його майнових прав, як вимоги про скасування низки реєстраційних записів у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - ЄДР), що мало б наслідком відновлення юридичної особи, щодо якої судами прийнято рішення про незаконність її утворення та реєстрації (зокрема, запису про скасування державної реєстрації створення юридичної особи - боржника-іпотекодавця з посиланням на порушення прав позивача як кредитора-іпотекодержателя). Також у цій справі постало питання про можливість визначення юридичних наслідків створення з порушенням закону юридичної особи у процедурі реорганізації (злиття) в аспекті визначення способів задоволення вимог кредиторів такої особи.

2. Короткий зміст позовних вимог і розгляд справи адміністративними судами

2.1. 02 грудня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Житомирі (далі - Банк, позивач) звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирського міського управління юстиції Житомирської області та державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, легалізації об`єднань громадян Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_1 , у якому, з урахуванням вимог заяв від 11 та 17 серпня 2016 року, просило:

- визнати протиправними дії державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, легалізації об`єднань громадян Житомирського міського управління юстиції Лоханчука В. А. щодо внесення 27 листопада 2015 року записів і відомостей про них до ЄДР щодо Закритого акціонерного товариства «Житомирські ласощі» (далі - ЗАТ «Житомирські ласощі», третя особа 2) і Товариства з додатковою відповідальністю «ЖЛ» (далі - ТДВ «ЖЛ», третя особа 1) на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року у справі № 819/3419/15 про визнання протиправними та скасування певних реєстраційних дій (про припинення ЗАТ «Житомирські ласощі», про державну реєстрацію шляхом злиття ТДВ «ЖЛ» та ряду інших записів щодо змін до установчих документів ТДВ «ЖЛ»);

- скасувати записи і відомості про них, унесені 27 листопада 2015 року державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, легалізації об`єднань громадян Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_1 до ЄДР щодо ЗАТ «Житомирські ласощі» та ТДВ «ЖЛ».

2.2. Позовні вимоги обґрунтовано так:

- оспорювані реєстраційні дії вчинено 27 листопада 2015 року на підставі постанови Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року у справі № 819/3419/15, яка не набрала законної сили, оскільки була оскаржена в апеляційному порядку (том 1, а. с. 12-15);

- такі дії державного реєстратора фактично призвели до виключення з ЄДР записів про ТДВ «ЖЛ» як юридичну особу без проведення процедури його ліквідації у встановленому законом порядку; комісія з припинення юридичної особи не створювалася ані судом, ані державним реєстратором, тоді як у ТДВ «ЖЛ», реєстрацію якого в ЄДР було скасовано державним реєстратором, залишилися не виконаними зобов`язання перед кредиторами, зокрема позивачем, та майно;

- оспорюваними реєстраційними діями щодо ТДВ «ЖЛ» порушено права Банку на задоволення його вимог за зобов`язаннями, які виникли із кредитних правовідносин між Банком і ТДВ «ЖЛ» та договорів банківського рахунку від 07 червня 2013 року № 16574 і про розрахункове обслуговування в межах зарплатного проекту від 12 листопада 2013 року № 279/11-13.

2.3. 17 серпня 2016 року позивач подав заяву про заміну відповідачів у справі на належного відповідача - Департамент реєстрації Житомирської міської ради (далі - Департамент, відповідач).

2.4. Справа неодноразово розглядалася судами адміністративної юрисдикції.

2.5. Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2020 року касаційну скаргу Банку задоволено частково, прийняті у цій справі рішення адміністративних судів скасовано, провадження у справі № 806/5244/15 за позовом Банку до Департаменту про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії закрито.

2.6. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 серпня 2020 року справу № 806/5244/15 передано за встановленою юрисдикцією до Господарського суду Житомирської області з огляду на приватноправовий характер спору, що виник у зв`язку з оскарженням Банком реєстраційних дій Департаменту з метою захисту своїх майнових прав за зобов`язаннями, які випливають із кредитних відносин між Банком і ТДВ «ЖЛ».

3. Рух справи в місцевому господарському суді та зміна предмета позову

3.1. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 15 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 21 жовтня 2020 року, яке неодноразово відкладалося судом.

3.2. 20 жовтня 2020 року позивач подав заяву про зміну предмета позову.

3.3. Господарський суд Житомирської області ухвалою від 22 грудня 2020 року прийняв до розгляду заяву позивача до відповідача про зміну предмета позову і постановив вважати заявленим до розгляду спір про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій і записів про них, які внесені 27 листопада 2015 року до ЄДР державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, легалізації об`єднань громадян Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_1 , а саме:

- від 27 листопада 2015 року, номер запису 3001658 «Скасування реєстраційної дії за судовим рішенням» - відносно ЗАТ «Житомирські ласощі» (код 00382071);

- від 27 листопада 2015 року, номер запису 4001658 «Скасування реєстраційної дії за судовим рішенням» - відносно ЗАТ «Житомирські ласощі» (код 00382071);

- від 27 листопада 2015 року, номер запису 5001658 Актуалізація реєстраційної дії - відносно ЗАТ «Житомирські ласощі» (код 00382071);

- від 27 листопада 2015 року, номер запису 6001658 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах» - відносно ЗАТ «Житомирські ласощі» (код 00382071);

- від 27 листопада 2015 року, номер запису 4008407 «Скасування реєстраційної дії за судовим рішенням» - відносно ТДВ «ЖЛ» (код 37546647).

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами

4.1. 20 листопада 2010 року позачерговими загальними зборами акціонерів ЗАТ «Житомирські ласощі» (код 00382071) ухвалено рішення про злиття із Товариством з обмеженою відповідальністю «Будстайл-XXI» (далі - ТОВ «Будстайл-XXI») і створення нової юридичної особи - ТДВ «ЖЛ».

4.2. 03 грудня 2010 року ТДВ «ЖЛ» зареєстровано як юридичну особу; припинення ЗАТ «Житомирські ласощі» як юридичної особи відбулося 12 березня 2011 року, все майно цього товариства та його зобов`язання перейшли до ТДВ «ЖЛ».

4.3. 07 червня 2013 року Банк і ТДВ «ЖЛ» уклали договір банківського рахунку № 16574, а 12 листопада 2013 року - договір про розрахункове обслуговування в межах зарплатного проекту № 279/11-13.

4.4. На забезпечення виконання зобов`язань ТДВ «ЖЛ» перед Банком за Генеральною кредитною угодою від 20 грудня 2013 року № 5213N2 укладено іпотечний договір від 11 грудня 2014 року № 5214718, обтяження за яким зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

4.5. У 2015-2016 роках акціонери ЗАТ «Житомирські ласощі», які вважали проведену реорганізацію цього товариства шляхом його злиття із ТОВ «Будстайл-XXI» рейдерським захопленням, ініціювали низку судових процесів з оскарження рішень про таке злиття та реєстраційних дій щодо припинення ЗАТ «Житомирські ласощі» й утворення нової юридичної особи - ТДВ «ЖЛ».

4.6. Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року у справі № 806/2612/15 визнано протиправними та скасовано: запис до ЄДР від 03 грудня 2010 року № 8001658 про внесення рішення засновників (учасників) ЗАТ «Житомирські ласощі» щодо припинення ЗАТ «Житомирські ласощі», яке пов`язане з реорганізацією; запис до ЄДР від 15 березня 2011 року № 0008407 про державну реєстрацію ТДВ «ЖЛ» шляхом злиття ЗАТ «Житомирські ласощі» та ТОВ «Будстайл-XXI»; запис до ЄДР від 05 травня 2011 року № 2001658 про державну реєстрацію припинення ЗАТ «Житомирські ласощі» в результаті злиття; скасовано записи до ЄДР, унесені в період з 19 травня 2011 року по 25 травня 2015 року щодо ТДВ «ЖЛ».

4.7. Ця постанова місцевого суду у справі № 806/2612/15 змінена постановою касаційного суду від 23 грудня 2015 року в частинах мотивів задоволення позову і способу захисту порушеного права із заміною у резолютивній частині постанови слова «скасувати» словами «зобов`язати реєстраційну службу Житомирського міського управління юстиції скасувати». Верховний Суд України постановою від 26 квітня 2016 року постанову суду касаційної інстанції від 23 грудня 2015 року у справі № 806/2612/15 залишив без змін.

4.8. Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року у справі № 819/3419/15 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, легалізації об`єднань громадян Житомирського міського управління юстиції визнано протиправними та вирішено скасувати реєстраційні дії і записи про них у ЄДР щодо ЗАТ «Житомирські ласощі» та ТДВ «ЖЛ», учинені починаючи з 03 грудня 2010 року, які стосуються державної реєстрації припинення ЗАТ «Житомирські ласощі» шляхом злиття та утворення його правонаступника - ТДВ «ЖЛ» і подальших реєстраційних дій щодо ТДВ «ЖЛ». Зазначена постанова місцевого суду набрала законної сили після її апеляційного перегляду та залишення без змін резолютивної частини цієї постанови відповідно до постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2016 року із зміною мотивів задоволення позову і способу захисту порушеного права із заміною у резолютивній частині постанови слова «скасувати» словами «зобов`язати реєстраційну службу Житомирського міського управління юстиції скасувати». Ухвалою від 07 липня 2016 року Вищий адміністративний суд України залишив без змін постанову апеляційного суду від 03 березня 2016 року у цій справі.

4.9. На підставі ухваленої у справі № 819/3419/15 постанови державним реєстратором ОСОБА_1 27 листопада 2015 року вчинено оспорювані реєстраційні дії щодо відновлення у ЄДР запису про ЗАТ «Житомирські ласощі» як юридичну особу та скасування запису про державну реєстрацію ТДВ «ЖЛ» і всіх наступних реєстраційних дій щодо ТДВ «ЖЛ», учинених починаючи з 03 грудня 2010 року (записи № 3001658, № 4001658 щодо ЗАТ «Житомирські ласощі» та № 4008407 щодо ТДВ «ЖЛ»).

4.10. За результатами розгляду справи № 906/1783/15 господарські суди першої, апеляційної та касаційної інстанцій своїми рішеннями відповідно від 15 січня, 11 лютого та 04 квітня 2016 року визнали недійсними прийняті позачерговими загальними зборами акціонерів ЗАТ «Житомирські ласощі» рішення, оформлені протоколом від 20 листопада 2010 року № 31 (рішення про злиття із ТОВ «Будстайл-XXI»).

4.11. 27 листопада 2015 року державний реєстратор ОСОБА_1 здійснив реєстраційну дію та вніс запис у ЄДР № 6001658 про зміну керівника ЗАТ «Житомирські ласощі»; відповідно до актуальної інформації в ЄДР щодо керівника ЗАТ «Житомирські ласощі» виконуючим обов`язки голови правління ЗАТ «Житомирські ласощі» є ОСОБА_3 .

4.12. За наслідком розгляду позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення, прийнятого загальними зборами і наглядовою радою ЗАТ «Житомирські ласощі», про призначення ОСОБА_3 керівником ЗАТ «Житомирські ласощі» Господарський суд Житомирської області рішенням від 17 червня 2016 року у справі № 906/379/16 відмовив у задоволенні позову з підстави відсутності у матеріалах справи документа (акта), який оскаржується, із зазначенням дати прийняття й органу, що його прийняв. Зазначене рішення суду у господарській справі набрало законної сили.

5. Короткий зміст рішень, прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій

5.1. 13 квітня 2021 року Господарський суд Житомирської області прийняв рішення, залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 червня 2021 року, яким у задоволенні позову відмовив. Судові рішення мотивовані так.

5.2. Вимоги про скасування реєстраційних дій, учинених 27 листопада 2015 року відповідачем у ЄДР щодо ЗАТ «Житомирські ласощі» і ТДВ «ЖЛ», не є належним способом захисту можливого порушеного права Банку як кредитора- іпотекодержателя ТДВ «ЖЛ».

5.3. Задоволення позову не приведе до захисту прав Банку, оскільки рішення суду в адміністративній справі № 819/3419/15, на підставі якого державний реєстратор учинив спірні записи в ЄДР, набрало законної сили на час розгляду справи № 806/5244/15 судом першої інстанції. При цьому покладення судом на відповідача обов`язку щодо скасування оспорюваних реєстраційних дій зумовить порушення прав ЗАТ «Житомирські ласощі», яке буде припинено як юридичну особу у зв`язку з відновленням у ЄДР запису про державну реєстрацію ТДВ «ЖЛ».

5.4. Суди взяли до уваги преюдиційні обставини визнання неправомірною і скасування державної реєстрації ТДВ «ЖЛ» як юридичної особи, створеної внаслідок реорганізації ЗАТ «Житомирські ласощі», та визнання недійсним рішення органу управління ЗАТ «Житомирські ласощі» про його злиття із ТОВ «Будстайл-XXI», встановлені в адміністративних (№ 819/3419/15, № 806/2612/15) та в господарській (№ 906/1783/15) справах, і зауважили на тому, що захист майнових прав Банку у спосіб, в який він просить у позовній заяві, фактично має на меті скасування (перегляд) судових рішень, що набрали законної сили.

5.5. Також суди зазначили, що частиною шостою статті 38 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (далі - Закон № 755-IV; тут і далі - в редакції, чинній на дату вчинення 27 листопада 2015 року спірних реєстраційних дій) визначено алгоритм дій державного реєстратора у випадку, якщо в судовому рішенні про припинення юридичної особи у зв`язку з її ліквідацією не призначена комісія з припинення (ліквідаційна комісія), та передбачено можливість оскарження в судовому порядку бездіяльності державного реєстратора щодо цього як самостійний предмет позовних вимог, який не пов`язаний з вимогою про скасування державної реєстрації певного запису чи визнання його незаконним. Зазначена правова позиція викладена Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в постанові від 09 грудня 2020 року у справі № 819/3419/15 (пункти 42-44).

5.6. Розглядаючи вимогу про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії від 27 листопада 2015 року № 6001658 щодо внесення до ЄДР запису про зміну керівника ЗАТ «Житомирські ласощі» на ОСОБА_3 , суди взяли до уваги преюдиційні обставини правомірності призначення ОСОБА_3 керівником ЗАТ «Житомирські ласощі», які було встановлено рішенням суду від 17 червня 2016 року у господарській справі № 906/379/16, а також актуальну інформацію з ЄДР на час розгляду справи № 806/5244/15 про ОСОБА_3 як керівника (виконуючого обов`язки голови правління) ЗАТ «Житомирські ласощі».

5.7. Щодо вимоги про визнання протиправною та скасування актуалізації реєстраційної дії від 27 листопада 2015 року № 5001658, якою ЗАТ «Житомирські ласощі» відновлено як юридичну особу, суди зазначили, що позивач не навів належного обґрунтування її незаконності та не вказав, які саме його права буде поновлено у разі задоволення судом позову у цій частині.

5.8. Установивши обставини обтяження майна ТДВ «ЖЛ» іпотекою Банку на забезпечення виконання кредитних зобов`язань іпотекодавця, суди дійшли висновку, що в силу статті 23 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-IV) у разі спадкування чи правонаступництва іпотека є дійсною для набувача такого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. З огляду на таке позивач неправильно обрав спосіб захисту своїх прав як іпотекодержателя шляхом звернення до суду з вимогою про скасування реєстраційних дій, проведених на виконання судового рішення. Права та інтереси позивача мають захищатися з доведенням дійсності зобов`язань нового власника майна перед іпотекодержателем.

6. Короткий зміст вимог касаційної скарги позивача

6.1. У липні 2021 року Банк подав касаційну скаргу, в якій просив постанову апеляційного суду та рішення місцевого суду скасувати, ухвалити нове рішення - про задоволення позову. Скарга мотивована так.

6.2. Оскаржувані судові рішення не відповідають вимогам законності та обґрунтованості, ухвалені з порушенням норм процесуального права (статей 2, 3, 74, 86, 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)) та з неправильним застосуванням норм матеріального права (статті 19 Конституції України, статей 4, 19, 24, 29, 30, 31, 38 Закону № 755-IV). Як на підставу касаційного оскарження позивач зіслався на пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України.

6.3. На дату вчинення оскаржуваних реєстраційних дій постанова місцевого суду від 23 листопада 2015 року в адміністративній справі № 819/3419/15 не набрала законної сили, тому державний реєстратор не мав законних підстав здійснювати 27 листопада 2015 року в ЄДР спірні реєстраційні дії на виконання цього судового рішення.

6.4. У частині оспорюваної реєстраційної дії № 4008407 (про скасування державної реєстрації створення ТДВ «ЖЛ» як юридичної особи) суди неправомірно не застосували до спірних правовідносин приписи статей 104, 105, 110, 111 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і статті 38 Закону № 755-IV, якими врегульовано порядок припинення юридичної особи, що призвело до виключення ТДВ «ЖЛ» з ЄДР і втрати цим товариством право- та дієздатності поза межами закону і всупереч установленій процедурі припинення та ліквідації юридичної особи.

6.5. З огляду на правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 09 грудня 2020 року у справі № 819/3419/15 суди не врахували, що припинення юридичної особи (ТДВ «ЖЛ») на підставі судового рішення (постанови адміністративного суду від 23 листопада 2015 року у справі № 819/3419/15) зумовлює необхідність призначення комісії з припинення (ліквідаційної комісії), яка повинна врегулювати всі претензії кредиторів (частина шоста статті 38 Закону № 755-IV). Відсутність такої комісії призводить до правової невизначеності щодо зобов`язань, які виникли за участю ТДВ «ЖЛ» за час його існування як юридичної особи.

6.6. Кожна з оскаржуваних реєстраційних дій та записи про них порушують права Банку як учасника цивільно-правових відносин, кредитора та іпотекодержателя за зобов`язаннями ТДВ «ЖЛ», оскільки виключення з ЄДР записів про ТДВ «ЖЛ» унеможливлює задоволення боржником вимог Банку-кредитора.

6.7. У справі № 819/3419/15 жодною із судових інстанцій не приймалося рішення про призначення / обрання ОСОБА_3 керівником / підписантом / представником ЗАТ «Житомирські ласощі»; державному реєстратору не було і не могло бути подано рішення уповноваженого органу ЗАТ «Житомирські ласощі», згідно з яким ОСОБА_3 обрано / призначено керівником ЗАТ «Житомирські ласощі», позаяк до 23 листопада 2015 року він не мав жодного відношення до ЗАТ «Житомирські ласощі» (не перебував у складі правління товариства). Зазначені обставини разом із доводами Банку, викладеними у пунктах 6.3, 6.6 описової частини цієї постанови, підтверджують неправомірність реєстраційної дії № 6001658 про зміну керівника ЗАТ «Житомирські ласощі» на ОСОБА_3 .

6.8. Суди допустили порушення приписів статті 75 ГПК України, що полягало у безпідставному посиланні на висновки та обставини, встановлені у судових справах № 806/2612/15 і № 906/1783/15, як на преюдиційні, що спричинило неправильне встановлення обставин, які мають значення для вирішення цієї справи. У мотивувальних частинах оскаржуваних рішень суди першої та апеляційної інстанцій ухилилися від надання правової оцінки підставам заявленого Банком позову.

6.9. З моменту здійснення державним реєстратором у ЄДР оспорюваних реєстраційних дій ЗАТ «Житомирські ласощі» вчиняє дії, що порушують права Банку як іпотекодержателя майна, переданого ТДВ «ЖЛ» в іпотеку. Недопуск представників Банку до огляду предмета іпотеки, видання довіреностей / наказів ОСОБА_3 як керівником ЗАТ «Житомирські ласощі» здійснюються на підставі спірних реєстраційних дій, тому їх скасування в судовому порядку приведе до захисту порушених майнових прав Банку на задоволення вимог до ТДВ «ЖЛ».

7. Аргументи інших учасників справи

7.1. Третя особа 2 у відзиві на касаційну скаргу просила відмовити в її задоволенні, рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін. Третя особа 2 заперечувала проти доводів позивача щодо необґрунтованості оскаржуваних судових рішень, зазначивши про їх ухвалення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, зокрема положень Закону № 755-IV, які визначають умови, порядок і підстави вчинення реєстраційних дій державними реєстраторами.

7.2. Третя особа 2 зазначила про помилковість доводів касаційної скарги щодо неправомірності вчиненої державним реєстратором 27 листопада 2015 року реєстраційної дії та запису про неї в ЄДР № 4008407 про скасування державної реєстрації створення ТДВ «ЖЛ», оскільки зазначений запис у ЄДР визнано протиправним та зобов`язано реєстраційний орган його скасувати згідно із судовими рішеннями від 19 серпня і від 23 листопада 2015 року в адміністративних справах № 806/2612/15 і № 819/3419/15 відповідно. Зазначені судові рішення переглядалися судами вищих інстанцій та набрали законної сили 23 грудня 2015 року і 03 березня 2016 року відповідно, а відтак були чинними на час розгляду справи № 806/5244/15 судом першої інстанції у квітні 2021 року.

7.3. Третя особа 2, зіславшись на правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 09 грудня 2020 року у справі № 819/3419/15, зауважила на тому, що непризначення судом комісії з припинення юридичної особи в силу частини шостої статті 38 Закону № 755-IV зумовлює обов`язок державного реєстратора внести до ЄДР запис, у якому зазначити головою такої комісії керівника органу управління або особу, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності. Невиконання державним реєстратором цього обов`язку є підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

7.4. Щодо вимоги про визнання протиправною і скасування реєстраційної дії № 6001658 щодо зміни керівника ЗАТ «Житомирські ласощі» на ОСОБА_3 третя особа 2 доводила її безпідставність з посиланням на те, що спір про визнання недійсним рішення загальних зборів і наглядової ради ЗАТ «Житомирські ласощі» про призначення ОСОБА_3 керівником ЗАТ «Житомирські ласощі» розглядався судом із прийняттям рішення від 17 червня 2016 року у господарській справі № 906/379/16 про відмову в позові. У справі № 906/379/16 суд встановив, що документи, які подавались державному реєстратору для вчинення запису про зміну керівника ЗАТ «Житомирські ласощі», не містяться у матеріалах реєстраційної справи цього товариства, а підстави їх відсутності з`ясовуються слідчими органами у рамках кримінального провадження.

7.5. Третя особа 2 зазначила, що суди правомірно взяли до уваги як преюдиційні встановлені у справах № 806/2612/15, № 906/1783/15 обставини визнання неправомірною і скасування державної реєстрації ТДВ «ЖЛ» як юридичної особи, створеної внаслідок реорганізації ЗАТ «Житомирські ласощі», та визнання недійсним рішення органу управління ЗАТ «Житомирські ласощі» про його злиття із ТОВ «Будстайл-XXI». Рішення судів у зазначених справах набрали законної сили, а відтак набули таких ознак, як обов`язковість, неспростовність та винятковість.

7.6. Третя особа 2 зауважила на тому, що позивач обрав неналежний спосіб захисту майнових прав у вигляді вимог про скасування оспорюваних реєстраційних записів у ЄДР щодо ЗАТ «Житомирські ласощі» і ТДВ «ЖЛ», позаяк у разі задоволення таких вимог права Банку як кредитора - іпотекодержателя майна ТДВ «ЖЛ» не будуть поновлені. Водночас приписами статті 23 Закону № 898-IV передбачено перехід зобов`язань за договором іпотеки до нового власника іпотечного майна незалежно від його повідомлення про обтяження такого майна іпотекою кредитора-іпотекодержателя.

7.7. Відповідач і третя особа 1 відзивів на касаційну скаргу не подали.

8. Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду

8.1. 19 січня 2022 року Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду постановив ухвалу, якою передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини третьої статті 302 ГПК України. Обґрунтовував ухвалу так.

8.2. Убачаються підстави для відступу від висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у пунктах 28-36 постанови від 09 грудня 2020 року у справі № 819/3419/15, про те, що постанова суду від 23 листопада 2015 року в адміністративній справі № 819/3419/15, якою скасовано реєстраційні дії щодо створення з порушенням закону юридичної особи (ТДВ «ЖЛ») у процедурі злиття двох юридичних осіб (ЗАТ «Житомирські ласощі» і ТОВ «Будстайл-XXI»), є судовим рішенням про припинення юридичної особи, до якого мають застосовуватися положення статті 38 Закону № 755-IV у редакції, чинній на 27 листопада 2015 року; виконання рішення суду про скасування запису про державну реєстрацію юридичної особи, яку було створено внаслідок злиття кількох юридичних осіб, призводить до її припинення як юридичної особи.

8.3. До правовідносин у справі, яка переглядається, підлягають застосуванню за аналогією положення статті 107 ЦК України щодо захисту прав кредиторів при поділі юридичних осіб. Так, частинами п`ятою, шостою статті 107 ЦК України передбачено, що юридична особа - правонаступник, яка утворилася внаслідок поділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, що припинилася, які згідно з розподільчим балансом перейшли до іншої юридичної особи - правонаступника. Якщо правонаступниками юридичної особи є декілька юридичних осіб і точно визначити правонаступника щодо конкретних обов`язків юридичної особи, що припинилася, неможливо, то юридичні особи - правонаступники несуть солідарну відповідальність перед кредиторами юридичної особи, що припинилася.

8.4. Відтак юридичні особи, які виникли внаслідок скасування державної реєстрації ТДВ «ЖЛ», а саме ЗАТ «Житомирські ласощі» і ТОВ «Будстайл-XXI», мають вважатися солідарними боржниками за всіма зобов`язаннями перед кредиторами фактично припиненого шляхом розділу ТДВ «ЖЛ», зокрема перед Банком. Такий підхід відповідатиме принципам верховенства права, правової визначеності та res judicata, однак його застосування є можливим за умови відступу від висновку, викладеного Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в постанові від 09 грудня 2020 року у справі № 819/3419/15.

9. Позиція Великої Палати Верховного Суду у справі

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків.

Щодо належності та ефективності обраного позивачем способу захисту прав

9.1. Положеннями частини першої статті 2 ГПК України до завдань господарського судочинства віднесено справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

9.2. Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

9.3. Порушенням уважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

9.4. При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюється судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

9.5. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ГПК України).

9.6. За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді із застосуванням способів захисту, які передбачені частиною другою статті 16 цього Кодексу. Частиною другою статті 20 Господарського кодексу України визначено способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

9.7. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

9.8. Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18, пункт 5.5)). Тобто це дії, спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (провадження № 14-112цс19, пункт 14) та від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19, пункт 40)).

9.9. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18, пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18, пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19, пункт 48), від 09 лютого 2021 року у справі № 381/622/17 (провадження № 14-98цс20, пункт 14) та від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 42).

9.10. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають враховувати його ефективність. Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, а також забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

9.11. Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (такий висновок викладений у пунктах 6.6, 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20)).

9.12. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) виснував, що зазначена норма Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення саме порушеного права особи, яка звернулася за судовим захистом.

9.13. Позивач, стверджуючи про порушення його прав і законних інтересів учиненням відповідачем оспорюваних реєстраційних дій, які мали наслідком скасування державної реєстрації ТДВ «ЖЛ» як юридичної особи та відновлення запису про юридичну особу - ЗАТ «Житомирські ласощі», яке було реорганізовано у ТДВ «ЖЛ» шляхом злиття із ТОВ «Будстайл-XXI», обрав спосіб захисту у вигляді визнання протиправними дій державного реєстратора Департаменту щодо внесення до ЄДР 27 листопада 2015 року записів та відомостей про них щодо ЗАТ «Житомирські ласощі» і ТДВ «ЖЛ», а також скасування таких записів та відомостей про них.

9.14. Суди встановили, що оспорювані реєстраційні дії вчинено відповідачем на виконання судового рішення від 23 листопада 2015 року в адміністративній справі № 819/3419/15, яким визнано протиправними і вирішено скасувати реєстраційні дії та записи про них у ЄДР щодо ЗАТ «Житомирські ласощі» і ТДВ «ЖЛ», учинені починаючи з 03 грудня 2010 року, які стосуються державної реєстрації припинення ЗАТ «Житомирські ласощі» шляхом злиття та утворення його правонаступника - ТДВ «ЖЛ», а також подальші реєстраційні дії щодо ТДВ «ЖЛ» як юридичної особи.

9.15. Позивач аргументував свої вимоги тим, що спірні реєстраційні дії було вчинено передчасно, оскільки станом на 27 листопада 2015 року рішення суду від 23 листопада 2015 року у справі № 819/3419/15 не набрало законної сили у зв`язку з його оскарженням в апеляційному порядку. При цьому позивач зауважив, що проведення оспорюваних реєстраційних дій мало наслідком виключення з ЄДР запису про ТДВ «ЖЛ» як юридичну особу, що унеможливило виконання ним зобов`язань перед Банкомза укладеними у 2013 році кредитним договором та договорами банківського рахунку і про розрахункове обслуговування в межах зарплатного проекту. Відтак, на думку позивача, відповідач порушив майнові права Банку на задоволення вимог до ТДВ «ЖЛ» щодо виконання зобов`язань, які виникли під час здійснення ним господарської діяльності у 2010-2015 роках.

9.16. Судами встановлено, що за наслідком розгляду адміністративного спору у справі № 806/2612/15 постановою місцевого суду від 19 серпня 2015 року визнано протиправними та скасовано: запис до ЄДР від 03 грудня 2010 року № 8001658 про внесення рішення засновників (учасників) ЗАТ «Житомирські ласощі» щодо припинення ЗАТ «Житомирські ласощі», яке пов`язане з реорганізацією; запис до ЄДР від 15 березня 2011 року № 0008407 про державну реєстрацію ТДВ «ЖЛ» шляхом злиття ЗАТ «Житомирські ласощі» та ТОВ «Будстайл-XXI»; запис до ЄДР від 05 травня 2011 року № 2001658 про державну реєстрацію припинення ЗАТ «Житомирські ласощі» в результаті злиття; скасовано записи до ЄДР, унесені щодо ТДВ «ЖЛ» у період з 19 травня 2011 року по 25 травня 2015 року.

9.17.Зазначена постанова місцевого суду у справі № 806/2612/15 змінена постановою касаційного суду від 23 грудня 2015 року в частинах мотивів задоволення позову і способу захисту порушеного права зі заміною у резолютивній частині постанови слова «скасувати» словами «зобов`язати реєстраційну службу Житомирського міського управління юстиції скасувати». Верховний Суд України постановою від 26 квітня 2016 року постанову суду касаційної інстанції від 23 грудня 2015 року у цій справі залишив без змін.

9.18. Отже, протиправність реєстраційних дій із внесення у ЄДР записів щодо ЗАТ «Житомирські ласощі» про його припинення як юридичної особи шляхом реорганізації та щодо ТДВ «ЖЛ» про його створення внаслідок злиття ЗАТ «Житомирські ласощі» із ТОВ «Будстайл-XXI» було встановлено судовими рішеннями в адміністративних справах № 806/2612/15 та № 819/3419/15.

9.19. Водночас спір щодо правомірності проведення реорганізації ЗАТ «Житомирські ласощі» розглядався місцевим господарським судом у справі № 906/1783/15 із прийняттям судового рішення від 15 січня 2016 року про визнання недійсними рішень, прийнятих позачерговими загальними зборами акціонерів ЗАТ «Житомирські ласощі», які оформлені протоколом від 20 листопада 2010 року № 31 (про злиття із ТОВ «Будстайл-XXI»). Зазначене судове рішення залишене без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій та набрало законної сили.

9.20. Відтак у справі № 906/1783/15 господарський суд встановив преюдиційні при вирішенні спору у справі, що переглядається, обставини реорганізації ЗАТ «Житомирські ласощі» шляхом злиття із ТОВ «Будстайл-XXI» з порушенням вимог закону, а відтак незаконність створення ТДВ «ЖЛ» як юридичної особи за наслідком реорганізації ЗАТ «Житомирські ласощі» у листопаді 2010 року.

9.21. Положеннями частини першої статті 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

9.22. Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

9.23. Згідно з практикою ЄСПЛ одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який, серед іншого, передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення ЄСПЛ від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України», заява № 48553/99, пункт 77, та від 05 липня 2005 року у справі «Агротехсервіс проти України», заява № 62608/00, пункт 42).

9.24. Отже, рішення судів у справах № 806/2612/15, № 819/3419/15, № 906/1783/15, які набрали законної сили на момент розгляду справи № 806/5244/15 судами попередніх інстанцій, є обов`язковими до виконання, а встановлені у них обставини незаконності реорганізації ЗАТ «Житомирські ласощі» та як її наслідок - створення нової юридичної особи ТДВ «ЖЛ» не може бути поставлено під сумнів, зокрема, через ініціювання інших судових спорів.

9.25. За змістом позовної заяви, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 20 жовтня 2020 року, вбачається, що Банком заявлено вимогу про скасування реєстраційних дії в ЄДР від 27 листопада 2015 року за номерами запису 3001658 «Скасування реєстраційної дії за судовим рішенням» - відносно ЗАТ «Житомирські ласощі» (код 00382071); 4001658 «Скасування реєстраційної дії за судовим рішенням» - відносно ЗАТ «Житомирські ласощі» (код 00382071); 4008407 «Скасування реєстраційної дії за судовим рішенням» - відносно ТДВ «ЖЛ» (код 37546647) до державного реєстратора.

9.26. Унаслідок учинення спірних реєстраційних дій в ЄДР фактично відновлено запис про ЗАТ «Житомирські ласощі» як юридичну особу, а також скасовано запис про державну реєстрацію ТДВ «ЖЛ» і всі наступні реєстраційні дії щодо ТДВ «ЖЛ», здійснені починаючи з 03 грудня 2010 року.

9.27. Тобто позовні вимоги Банку в цій частині спрямовані на відновлення ТДВ «ЖЛ» як юридичної особи, державну реєстрацію якої визнано неправомірною та скасовано на підставі судового рішення від 19 серпня 2015 року у справі № 806/2612/15, та припинення у зв`язку із цим ЗАТ «Житомирські ласощі», реорганізацію якого зі створенням ТДВ «ЖЛ» було визнано незаконною відповідно до рішення суду від 15 січня 2016 року у господарській справі № 906/1783/15.

9.28. Отже, позивач, обґрунтовуючи такі вимоги, фактично ставить під сумнів дії державного реєстратора з виконання судового рішення.

9.29. Частиною третьою статті 16 ЦК України передбачено, що суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Так, виходячи із принципів добросовісності та розумності частиною другою статті 13 ЦК України визначено обов`язок особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

9.30. Заявлена Банком вимога про визнання протиправними і скасування реєстраційних дій Департаменту щодо скасування у ЄДР записів про припинення ЗАТ «Житомирські ласощі» та про державну реєстрацію ТДВ «ЖЛ» порушує права і законні інтереси ЗАТ «Житомирські ласощі» і ТОВ «Будстайл-XXI», спрямована на спростування дій державного реєстратора з виконання судового рішення, а тому таку вимогу не можна вважати добросовісним способом захисту позивачем своїх прав та інтересів. Також ЗАТ «Житомирські ласощі» і ТОВ «Будстайл-XXI» не залучалися до участі у цій справі як відповідачі, в той час як відновлення ТДВ «ЖЛ» мало б наслідком припинення цих юридичних осіб як засновників.

9.31. Велика Палата Верховного Суду вважає, що така вимога є неефективним способом захисту прав особи, яка є іпотекодержателем, оскільки не дозволяє цій особі реалізувати свої права щодо предмета іпотеки. Отже, позов заявлено до неналежного відповідача - Департаменту, який не володіє предметом іпотеки.

9.32. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19).

9.33. У справі, що переглядається, задоволення вимог Банку про скасування реєстраційних дій щодо внесення до ЄДР записів про скасування державної реєстрації ТДВ «ЖЛ» і відновлення ЗАТ «Житомирські ласощі», яке було припинено внаслідок його незаконної реорганізації, не приведе до захисту майнових прав Банку як кредитора - іпотекодержателя майна юридичної особи, створеної з порушенням закону. Відтак ці вимоги не є ефективним способом захисту прав Банку врозумінні статті 13 Конвенції, вони потребуватимуть вжиття додаткових засобів захисту.

9.34. Велика Палата Верховного Суду також погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що вимоги про скасування реєстраційних дій Департаменту щодо внесення у ЄДР записів від 27 листопада 2015 року № 6001658 про зміну керівника ЗАТ «Житомирські ласощі» і № 5001658 - актуалізація реєстраційної дії щодо поновлення ЗАТ «Житомирські ласощі» - не є належним способом захисту майнових прав Банку. Реєстраційна дія щодо зміни керівника ЗАТ «Житомирські ласощі» не зумовила для позивача реальних правових наслідків і зміни його прав та обов`язків, а щодо дії із внесення запису про поновлення юридичної особи ЗАТ «Житомирські ласощі», то позивач належно не обґрунтував, які саме його права буде відновлено за наслідком скасування цієї реєстраційної дії.

9.35. Оскільки Банк в цілому обрав неналежний та неефективний спосіб захисту своїх майнових прав як кредитора - іпотекодержателя майна юридичної особи, державну реєстрацію якої скасовано внаслідок її створення з порушенням вимог закону, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарського судів про відмову позивачу в позові із цих підстав.

9.36. У межах цього спору позивач не порушував питання щодо задоволення його вимог за рахунок іпотечного майна, тому суди першої та апеляційної інстанцій не досліджували обставин переходу права власності на іпотечне майно від ТДВ «ЖЛ» до іншої юридичної особи - його правонаступника та не з`ясовували дійсного власника нерухомого майна, що перебуває в іпотеці Банку. Також суди не з`ясовували наявності заборгованості за договором, на забезпечення якого укладено договір іпотеки.

9.37. Отже, захист майнових прав Банку-іпотекодержателя має здійснюватися поза межами провадження з оскарження реєстраційних дій Департаменту щодо внесення 27 листопада 2015 року в ЄДР записів про ТДВ «ЖЛ» і ЗАТ «Житомирські ласощі» як юридичних осіб, тобто шляхом ініціювання Банком окремого позову.

9.38. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав може бути самостійною підставою для відмови у позові, тому Велика Палата Верховного Суду не вбачає необхідності надавати оцінку іншим доводам касаційної скарги Банку.

Щодо скасування державної реєстрації юридичної особи, створеної у процедурі злиття двох юридичних осіб з порушеннями закону, які неможливо усунути

9.39. З`ясовуючи наслідки скасування в ЄДР відповідного запису про державну реєстрацію юридичної особи, Велика Палата Верховного Суду звертається до своїх висновків, викладених у постановах від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (провадження № 12-6гс21, пункти 7.21, 7.23, 7.24) та від 17 червня 2020 року у справі № 826/10249/18 (провадження № 11-771апп19, пункти 30-32).

Загальний порядок ліквідації юридичної особи визначений у статті 111 ЦК України. Загальна процедура ліквідації юридичної особи також передбачає низку обов`язкових дій - погашення існуючої кредиторської заборгованості, відчуження активів, звільнення працівників, передання документів до архіву тощо. Лише після вчинення цих дій і подання державному реєстратору відповідних документів у реєстр вноситься запис про припинення юридичної особи, а не запис про скасування її державної реєстрації. Отже, ліквідація юридичної особи - це встановлена законом процедура, результатом якої є припинення діяльності юридичної особи, і першочерговою умовою ліквідації законодавство визначило саме рішення її учасників про ліквідацію. Як юридична особа ОСББ може припинити діяльність у порядку, передбаченому законом, зокрема шляхом ліквідації. Скасування державної реєстрації ОСББ (реєстраційного запису) за рішенням суду не є тотожною самій ліквідації юридичної особи, яка відбувається в порядку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 110 ЦК України, не призводить до припинення ОСББ з огляду на вимоги статті 25 Закону № 755-IV, якою визначається порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій.

Статтею 18 Закону № 755-IV у редакції, що застосовується до спірних правовідносин, і статтею 10 цього Закону у чинній редакції встановлено спростовну презумпцію відомостей, внесених до ЄДР, з огляду на що запис про припинення юридичної особи не є беззастережним доказом того, що юридична особа дійсно припинилася та більше не існує. Якщо процедуру ліквідації юридичної особи не було здійснено належним чином, то внесення до ЄДР запису про припинення цієї юридичної особи не є актом, з яким пов`язується її припинення.

9.40. Відтак скасування за судовим рішенням, яке набрало законної сили та не переглядається у цій справі, реєстраційного запису в ЄДР про створення юридичної особи відповідно до чинного на час прийняття рішення суду законодавства про державну реєстрацію не має наслідком фактичного припинення такої особи. Рішення про її припинення, зокрема шляхом ліквідації, приймається її учасниками (судом, відповідним державним органом) та є передумовою для проведення процедури ліквідації юридичної особи у порядку, визначеному статтею 111 ЦК України, статтею 25 Закону № 755-IV, із подальшим унесенням до ЄДР запису про припинення юридичної особи, зокрема за наслідком спрощеної процедури після 01 липня 2004 року.

Щодо відступу від висновку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в подібних правовідносинах

9.41. За змістом оскаржуваних судових рішень у справі № 806/5244/15 вбачається, що місцевий та апеляційний суди при з`ясуванні порядку задоволення вимог кредиторів ТДВ «ЖЛ» керувалися висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 09 грудня 2020 року у справі № 819/3419/15 про те, що припинення ТДВ «ЖЛ» як юридичної особи на підставі судового рішення від 23 листопада 2015 року у цій же справі має наслідком призначення ліквідаційної комісії, яка повинна врегулювати інтереси всіх кредиторів за зобов`язаннями, що виникли за час існування ТДВ «ЖЛ». А у випадку невчинення ліквідатором належних дій у процедурі ліквідації юридичної особи через допущені при її створенні порушення - це може бути предметом окремих позовних вимог поза межами предмета спору у справі № 819/3419/15.

9.42. Так, за наслідком касаційного перегляду судових рішень у справі № 819/3419/15 про відмову у задоволенні заяви Банку про ухвалення додаткового рішення та призначення ліквідаційної комісії або голови ліквідаційної комісії ТДВ «ЖЛ», встановлення порядку і строків звернення кредиторів з вимогами до ТДВ «ЖЛ» у справі, предметом спору в якій були вимоги про скасування судами рішення державного реєстратора про незаконну реєстрацію створення ТДВ «ЖЛ» шляхом злиття двох юридичних осіб, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду прийняв постанову від 09 грудня 2020 року, в якій погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в ухваленні додаткового рішення з процесуальних підстав та дійшов висновку, що вимоги заявника про ухвалення додаткового рішення виходять за межі заявлених у цій справі позовних вимог та можуть бути предметом самостійних позовних вимог.

9.43. Отже, висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надано з процесуального питання - щодо можливості винесення додаткового судового рішення в інших правовідносинах, які не є подібними з тим предметом спору, який визначено позивачем у цій справі при її розгляді по суті спору.

9.44. Підставою для звернення Банку з позовом у справі № 806/5244/15 про скасування низки реєстраційних дій та записів про них в ЄДР щодо ТДВ «ЖЛ» і ЗАТ «Житомирські ласощі» було порушення прав Банку як кредитора та іпотекодержателя майна ТДВ «ЖЛ». Банк обґрунтовував позов тим, що процедура припинення юридичної особи не відбулася з дотриманням установленого законом порядку (реєстрацію створеного внаслідок злиття двох юридичних осіб ТДВ «ЖЛ» скасовано державним реєстратором, при цьому комісія з припинення юридичної особи не створювалася ані судом, ані державним реєстратором; у ТДВ «ЖЛ» залишилися невиконаними зобов`язання перед кредиторами, в тому числі перед Банком, а також майно).

9.45. Відтак висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо неможливості ухвалення додаткового судового рішення в цілому не суперечать висновкам Великої Палати Верховного Суду у цій справі, вони прийняті з урахуванням інших процесуальних особливостей розгляду справи № 819/3419/15 на стадії розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу від висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 09 грудня 2020 року у справі № 819/3419/15.

10. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Щодо суті касаційної скарги

10.1. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 та частиною першою статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції має право залишити рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10.2. Перевіривши застосування судами попередніх інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених ними обставин і в межах доводів касаційної скарги позивача, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про необґрунтованість доводів касаційної скарги, залишення її без задоволення, а постанови апеляційного суду та рішення місцевого суду - без змін.

Щодо розподілу судових витрат

10.3. З огляду на висновок Великої Палати Верховного Суду про залишення без змін судових рішень витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 червня 2021 року та рішення Господарського суду Житомирської області від 13 квітня 2021 року у справі № 806/5244/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Л. І. Рогач
Суддя-доповідач Л. Й. Катеринчук
Судді: Т. О. АнцуповаЛ. М. Лобойко
Ю. Л. ВласовК. М. Пільков
І. В. Григор'єваО. Б. Прокопенко
М. І. ГрицівО. М. Ситнік
Д. А. ГудимаВ. М. Сімоненко
І. В. ЖелєзнийІ. В. Ткач
О. С. ЗолотніковО. С. Ткачук
Г. Р. КретС. П. Штелик