ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2022м. ДніпроСправа № 904/7181/20
За позовом Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Глеюватської сільської ради, село Глеюватка, Дніпропетровська область

до відповідача-1: Комунального закладу "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради", с. Зелене Поле Дніпропетровської області

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Бовкун Сергія Гавриловича, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання удаваним та недійсним договору та зобов`язання звільнити земельні ділянки

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: Зосименко С.Г., адвокат; Бовкун С.Г.

В засіданні брали участь: Ємельянов В.А., прокурор відділу прокуратури

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким з урахуванням заяви про зміну предмета позову (а.с. 7-13 том 2) просить:

- визнати удаваним договір про спільну діяльність від 17.01.2020 № 1, укладений між КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" та ФОП Бовкун Сергієм Гавриловичем;

- визнати недійсним договір про спільну діяльність від 17.01.2020 № 1, укладений між КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" та ФОП Бовкун Сергієм Гавриловичем;

- зобов`язати ФОП Бовкун Сергія Гавриловича звільнити земельні ділянки (кадастрові номери :05:001:0061, :05:001:0062, :05:001:0063, :05:001:0064, :05:001:0065, :05:001:0066) загальною площею 67,0 га, які він займає на підставі договору про спільну діяльність від 17.01.2020, укладеного з КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради".

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невідповідність вимогам чинного законодавства укладеного між сторонами договору про спільну діяльність.

Позивач підтримує позовні вимоги керівника прокуратури в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву Комунальний заклад "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" (відповідач-1) просить вирішити спір відповідно до норм чинного законодавства. Зазначає, що спільна діяльність проводилась на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради, земельні ділянки використовувались закладом згідно цільового призначення, а доходи (прибутки) отримані від спільного обробітку земельних ділянок використовуються виключно для фінансування видатків на утримання закладу відповідно до напрямів діяльності, визначених установчими документами. Крім того, договір було укладено з метою захисту земельних ділянок від заростання чагарниками, бур`янами і дрібноліссям. У зв`язку з неналежним виконанням Фізичною особою - підприємцем Бовкуном С.Г. взятих зобов`язань (непогодження своїх дій з іншою стороною в ході спільної діяльності), керівником закладу Чабан С.В. направлено підприємцю лист від 02.11.2020 № 804 (отримано - 02.11.2020) та лист від 03.12.2020 № 890 (отримано - 03.12.2020) з пропозицією розірвати договір про спільну діяльність. ФОП Бовкун С.Г. не погодився з пропозицією розірвати договір та повідомив, що у випадку не допуску його до земельних ділянок буде подано позовну заяву щодо стягнення з закладу понесених витрат (внесення посівного матеріалу та інше) (лист № б/н від 16.11.2020 (вх. за № 273 від 16.11.2020).

Відповідач-2, Фізична особа-підприємець Бовкун Сергій Гаврилович, проти задоволення позовних вимог заперечує з наступних підстав:

- у відповіді за вих. №10-4-061-6060/2-20, від 09.09.2020 Головне Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомило, що інформація про укладання між КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" та ФОП Бовкун С.Г. договору про сумісний обробіток земельної ділянки в Головному Управлінні відсутня. У листі Головного Управління мова йде про договір про сумісний обробіток земельної ділянки, в той час коли предметом спору є договір про спільну діяльність. В позовній заяві, прокурор обґрунтовує позовні вимоги щодо визнання недійсним саме договору про спільну діяльність, а не договору про спільний обробіток земель. При цьому, твердження прокурора в позовній заяві про те, що укладання договору відбувалося без відповідного погодження з Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, як уповноваженого власника земельної ділянки, стосується саме договору про сумісний обробіток, а не договору про спільну діяльність. Відповідач-2, вважає, що договір про сумісний обробіток земельної ділянки та договір про спільну діяльність є: по - перше, різними за своєю природою, по - друге, договір про сумісний обробіток землі між відповідачами не укладався.

В позовній заяві відсутнє посилання на порушення вимог земельного законодавства, які б були встановлені Головним Управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, шляхом проведення перевірки щодо умов договору про спільну діяльність від 17 січня 2020 року № 1. До позовної заяви не долучені жодні докази того, що стосовно вказаних земельних ділянок проводилася перевірка дотримання вимог земельного законодавства за об`єктами - земельними ділянками, які знаходяться в постійному користуванні у відповідача-1. До позовної заяви не долучений акт про проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства саме в частині дотримання вимог договором про спільну діяльність тощо. Єдина відповідь позивача стосується договору про спільний обробіток земель;

- щодо твердження про відсутність у Дніпропетровської обласної ради права приймати рішення про розпорядження земельними ділянками, які перебувають у державній власності, що свою чергу, дає підстави вказувати про недійсність договору про спільну діяльність. Відповідач вважає його необгрунтованим, оскільки зазначене рішення Дніпропетровської обласної ради прокуратурою не скасовано, не оскаржено, та не визнано в судовому порядку недійсним або таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства;

- договором чітко визначена мета укладання даного договору, та згідно п. 1 договору жодного посилання на отримання прибутку від спільної діяльності немає. В той час коли в позовній заяві вказано, що договір укладено з метою отримання прибутку, що суперечить тексту договору;

- прокурор не наводить та не обґрунтовує, яким чином даний договір завдає державі шкоди, при цьому умовою визнання недійсним договору вказує те, що договір не спрямований на досягнення мети;

- в позовній заяві не доведено отримання прибутку відповідачем-1, не надано ані звітів про отримання ним прибутку, ані доказів отримання прибутку неприбутковою організацією; не наводиться жодного обгрунтування того, що укладанням даного договору про спільну діяльність від 17 січня 2020 року № 1, приховані інші правовідносини.

У відповіді на відзив відповідача-2 керівник прокуратури зазначає, що:

- посилання відповідача-2 про те, що підстави для звернення місцевої прокуратури до суду відсутні, оскільки місцевою прокуратурою в позовній заяві та позивачем у відповіді на запит зазначено різні назви договору від 17.01.2020 № 1, є помилковим та таким, що не ґрунтується на положеннях вказаного договору;

- спірні земельні ділянки є державною власністю, права на розпорядження якою Дніпропетровська обласна рада не має. Відтак, рішення Дніпропетровської обласної ради № 461-16/VІІ від 22.02.2019, № 552-20/VП від 13.12.2019 мають погоджувальний та рекомендаційний характер, а не вирішальний під час визначення сторін, умов та положень вищевказаного договору. Крім того, сторонами договору від 17.01.2020 № 1 є КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" ДОР" та ФОП Бовкун С.Г., а не Дніпропетровська обласна рада;

- згідно тексту договору (п. 6.3, 6.5, 6.6) метою укладення відповідачами договору від 17.01.2020 № 1 про спільну діяльності є отримання саме прибутку;

Враховуючи викладене, укладений відповідачами договір від 17.01.2020 № 1 про спільну діяльність не відповідає законодавчо визначеним вимогам до договору про спільну діяльність, оскільки:

- КЗ "Зеленопільський ПНІ" фактично передав у користування земельну ділянку, права розпоряджатися якою не має;

- жодної спільної господарської мети сторони не мали та не мають, оскільки ФОП Бовкун С.Г. є фізичною особою-підприємцем, який здійснює підприємницьку діяльність шляхом вирощування зернових культур (основний КВЕД 01.11), з метою отримання прибутку, в той час як КЗ "Зеленопільський ПНІ" ДОР" є неприбутковою організацією;

- договором не визначений конкретний розмір вкладів сторін (їх частки), які вони об`єднують для здійснення спільної діяльності, що в силу приписів ст. ст. 1137, 1138, 1139 ЦК України є визначальним при розподілі прибутку, спільних витрат, збитків та відповідальності за спільними зобов`язаннями;

- КЗ "Зеленопільський ПНІ" фактично усунувся від права самостійного господарювання на земельній ділянці та надав право обробки земельної ділянки і збору врожаю ФОП Бовкун С.Г.

У відповіді на відзив відповідача-2 Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області зазначає, що відповідач-2 формально підходить до розгляду даного питання, оскільки в Головному управлінні Держгеокадастру у Дніпропетровській області відсутня будь-яка інформація щодо укладання договору про спільну діяльність від 17.01.2020, укладеного між КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" та ФОП "Бовкун".

Договором про спільну діяльність від 17.01.2020 порушуються права позивача як органу, який реалізує права держави на землю, укладений договір суперечить вимогам Земельного кодексу України в частині додержання процедури припинення та надання у користування земельних ділянок державної форми власності, а також не спрямований на досягнення спільної мети. Земельна ділянка площею 67,0 га, що є об`єктом оспорюваного договору, знаходяться за межами населеного пункту та відноситься до земель державної форми власності, землевласником (розпорядником) якої є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. КЗ "Зеленопільский ПНІ" не наділений повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками, враховуючи відсутність рішення уповноваженого органу виконавчої влади щодо передачі земельної ділянки та інші обставини, в даному випадку наявні підстави для визнання правочину недійсним згідно з приписами частини першої статті 215 Цивільного кодексу України.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2020 справу №904/7181/20 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.02.2021. З 01.02.2021 відкладено підготовче засідання у справі на 01.03.2021.

Ухвалою суду від 09.02.2021 в задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця Бовкун С.Г. про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2, Дніпропетровської обласної ради відмовлено.

25.02.2021 Керівник Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони фізичній особі-підприємцю Бовкун Сергій Гавриловичу ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) вчиняти дії на земельних ділянках (кадастрові номери :05:001:0061, :05:001:0062, :05:001:0063, :05:001:0064, :05:001:0065, :05:001:0066), розташованих на території Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області загальною площею 67,0 га., у тому числі шляхом: використання (обробітку) земельних ділянок власними трудовими ресурсами, інвентарем, технікою для обробітку землі, посівними матеріалами, паливно-мастильними матеріалами, засобами захисту рослин і т.ін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2021 продовжено строк підготовчого провадження по справі № 904/7181/20 на тридцять днів, до 05 квітня 2021 року включно; відкладено підготовче засідання у справі на 22.03.2021; призначено до розгляду у судовому засіданні заяву керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області про забезпечення позову.

09 березня 2021 року від керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області до господарського суду надійшла заява про зміну предмета позову (а.с. 7-13 том 2), якою просить:

- визнати удаваним договір про спільну діяльність від 17.01.2020 № 1, укладений між КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" та ФОП Бовкун Сергієм Гавриловичем;

- визнати недійсним договір про спільну від 17.01.2020 № 1, укладений між КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" та ФОП Бовкун Сергієм Гавриловичем;

- зобов`язати ФОП Бовкун Сергія Гавриловича звільнити земельні ділянки (кадастрові номери :05:001:0061, :05:001:0062, :05:001:0063, :05:001:0064, :05:001:0065, :05:001:0066) загальною площею 67,0 га, які він займає на підставі договору про спільну діяльність від 17.01.2020, укладеного з КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради".

Також керівник прокуратури просить стягнути понесені судові витрати.

17 березня 2021 року від відповідача-2, Фізичної особи-підприємця Бовкун Сергія Гавриловича, до господарського суду надійшов відзив на заяву про забезпечення позову. Відповідач-2 проти задоволення заяви заперечує тим, що земельні ділянки вже засіяні (в осені 2020 року), внесено посівний матеріал, а заборона використання земельної ділянки спричинить для відповідача величезні збитки. Крім того, заявник не наводить жодних належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може спричинити ризик невиконання рішення суду відповідачем-2.

19 березня 2021 року від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до господарського суду надійшли пояснення з урахуванням заяви про зміну предмета позову. Позивач позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, підтримує в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2021 відкладено підготовче засідання та розгляд заяви про забезпечення позову на 31 березня 2021 року.

26 березня 2021 року до господарського суду надійшла заява відповідача-2, ФОП Бовкун С.Г., про залишення позову без розгляду, мотивована тим, що у прокурора відсутні законні підстави для представництва інтересів держави у даній справі.

Судове засідання 31.03.2021 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Євстигнеєвої Н.М. у відпустці.

Листом Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2021 повідомлено учасників справи про призначення наступного судового засідання на іншу дату після повернення судді з відпустки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 призначено розгляд справи на 12 травня 2021 року. З 12.05.2021 оголошено перерву до 01.06.2021.

Ухвалою суду від 12.05.2021 відмовлено в задоволенні заяви керівника Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області про забезпечення позову та в задоволенні заяви ФОП Бовкун Сергія Гавриловича про застосування зустрічного забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2021 змінено найменування Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області на Криворізьку північну окружну прокуратуру Дніпропетровської області.

01 червня 2021 року Фізичної особи-підприємця Бовкун Сергія Гавриловича до господарського суд надійшов відзив на заяву про зміну предмета позову. Відповідач-2 вважає, що в позовній заяві прокурор не посилається на належні та допустимі докази, а лише вдається до власного трактування умов договору. Умови оспорюваного договору відповідають саме умовам договору про спільну діяльність. Договором визначено, що сторони зобов`язались шляхом об`єднання майна, коштів та зусиль спільно діяти для досягнення позитивного економічного результату шляхом спільної діяльності щодо обробки землі, збереження та підвищення якісних характеристик земельної ділянки, запобігання забур`яненню, деградації, ерозії земельної ділянки, підвищення урожайності на земельній ділянці, забезпечення цільового використання земельної ділянки шляхом спільного обробітку, забезпечення потреб осіб, які перебувають у закладі на постійній основі, і отримують соціальні послуги, в тому числі харчування.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2021 позов Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до відповідача-1: Комунального закладу "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради", відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Бовкун Сергія Гавриловича про визнання недійсним договору та зобов`язання звільнити земельну ділянку залишено без розгляду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.08.2021 апеляційну скаргу Заступника керівника прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2021 про залишення позовної заяви без розгляду у справі №904/7181/20 задоволено; ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2021 про залишення позовної заяви без розгляду у справі №904/7181/20 скасовано; справу №904/7181/20 направлено до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 01.09.2021 призначено підготовче засідання на 11.10.2021.

Судове засідання, призначене на 11.10.2021, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Євстигнеєвої Н.М. у відпустці.

Телефонограмою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2021 повідомлено учасників справи про призначення наступного судового засідання на іншу дату після повернення судді з відпустки.

12 жовтня 2021 року від Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла ухвала про витребування справи №904/5896/18 у зв`язку з надходженням касаційної скарги Фізичної особи підприємця Бовкуна Сергія Гавриловича на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.08.2021.

Ухвалою від 18.10.2021 зупинено провадження у справі №904/7181/20 до повернення матеріалів справи до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 01.12.2021 поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання на 28.12.2021. Підготовче засідання відкладалось з 28.12.2021 на 24.01.2022.

20.01.2022 відповідач-2 надав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів Звіт Інституту ґрунтознавства та агрохімії імені О.Н. Соколовського ННЦ Національної академії аграрних наук України.

21.01.2022 відповідач надав клопотання про залишення позову прокурора без розгляду. Клопотання мотивоване тим, що в рамках цієї справи Головне управління Держгеокадаструу Дніпропетровській області не має жодного відношення до земель сільськогосподарського призначення, які перебувають у комунальній власності Глеюватської територіальної громади Криворізького району Дніпропетровської області. Оскільки Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не може здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки у якості позивача у справі, наявні підстави для залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні 24.01.2022 оголошено перерву до 14.02.2022.

01.02.2022 та 17.02.2022 від керівника прокуратури до господарського суду надійшло клопотання, яким просить залучити Глеюватську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області правонаступником Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (позивачем) у справі №904/7181/20.

14.02.2022 відповідачем-2 долучено до матеріалів справи рішення двадцятої сесії сьомого скликання Дніпропетровської обласної ради "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" від 13.12.2019 №552-20/VІІ.

У судовому засіданні 14.02.2022 оголошено перерву до 01.03.2022.

Підготовче засідання 01.03.2022 не відбулось у зв`язку з обставинами, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах військової агресії Російської Федерації проти України, про що судом постановлено ухвалу від 09.03.2022.

09.03.2022, 11.03.2022 та 23.05.2022 відповідач-2 надав заперечення проти залучення до участі в справі правонаступника

Ухвалою суду від 17.05.2022 призначено підготовче засідання на 08 червня 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2022 клопотання Керівника Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області про заміну Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на Глеюватську сільську раду задоволено; замінено позивача, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на його правонаступника - Глеюватську сільську раду; відкладено підготовче засідання на 27.06.2022.

Глеюватська сільська рада позовні вимоги прокуратури підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без участі уповноваженого представника.

27 червня 2022 року до господарського суду від відповідача-2 надійшла заява, якою просить відкласти розгляд справи у зв`язку із запровадженням на території України військового стану. З 27.06.2022 підготовче засідання відкладено на 13.07.2022; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду надати до Господарського суду Дніпропетровської області належним чином завірену копію витягу з журналу реєстрації вхідної кореспонденції за лютий та березень 2019 року (оригінал для огляду в судовому засіданні).

У судовому засіданні 13.07.2022 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду на 01.08.2022.

Судом досліджені докази, наявні в матеріалах справи.

У судовому засіданні 01.08.2022 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи прокурора відділу прокуратури та відповідача-2, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

24.03.2006 розпорядженням голови Криворізької районної державної адміністрації №192-р ОКЗ "Зеленопільський психоневрологічний будинок-інтернат" у постійне користування надано шість земельних ділянок загальною площею 67,0 га (24,8190га, 8,6344га, 10,1840га, 5000га, 13,1480га та 5,7146га) на території Глеюватської (колишньої Шевченківської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області для ведення підсобного сільського господарства.

Право ОКЗ "Зеленопільський психоневрологічний будинок-інтернат" на постійне користування земельними ділянками підтверджується документами:

- на земельну ділянку площею 24,8190га з кадастровим номером :05:001:0061 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045323, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №13;

- на земельну ділянку площею 8,6344га з кадастровим номером :05:001:0062 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045324, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №14;

- на земельну ділянку площею 10,1840га з кадастровим номером :05:001:0063 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045325, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №15;

- на земельну ділянку площею 4,5000га з кадастровим номером :05:001:0064 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045326, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №16;

- на земельну ділянку площею 13,1480га з кадастровим номером :05:001:0065 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045327, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №11;

- на земельну ділянку площею 5,7146га з кадастровим номером :05:001:0066 підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ №045328, виданим 14.07.2006 та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землі та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №12.

Цільове призначення (використання) земельних ділянок визначено вказаними Державними актами "для ведення підсобного сільського господарства".

Обласний комунальний заклад "Зеленопільський психоневрологічний будинок-інтернат" реорганізований в Комунальний заклад "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради", засновником якого є Дніпропетровська обласна рада.

Згідно п. 3.7 Статуту КЗ "Зеленопільський ПНІ" ДОР", заклад є неприбутковою організацією відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 4.6 Статуту визначено, що заклад здійснює користування земельними ділянками й іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства України.

17 січня 2020 року між Комунальним закладом "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" (Сторона 1/відповідач-1) та Фізичною особою-підприємцем Бовкун Сергієм Гавриловичем (Сторона 2/відповідач-2) укладено договір №1 про спільну діяльність.

За умовами розділу 1 договору сторони зобов`язуються шляхом об`єднання своїх зусиль та майна спільно діяти для: досягнення позитивного економічного результату (мети) шляхом спільної діяльності (СД) щодо обробітку землі; збереження та підвищення якісних характеристик земельної ділянки, запобігання забур`яненню, деградації, ерозії земельної ділянки; підвищення врожайності на земельні ділянки; забезпечення цільового використання земельної ділянки шляхом спільного обробітку; забезпечення потреб осіб, які перебувають у закладі на постійній основі, і отримують соціальні послуги, в тому числі харчування.

Сторони уклали договір спільної діяльності щодо спільного обробітку земельної ділянки 67,0га із правовим статусом, визначеним державними актами ЯЯ №045323, ЯЯ №045324, ЯЯ №045325, №045326, ЯЯ №045327, ЯЯ №045328, як право постійного користування.

Для якнайшвидшого досягнення мети за договором сторони зобов`язуються:

Сторона-1: надати право доступу іншим учасником СД до земельної ділянки з метою її спільного обробітку (земельна ділянка та/або речові права на неї у спільну діяльність не передаються, земля залишається у постійному користуванні сторони-1); надати доступ до інвентарю.

Сторона-2: забезпечити процес використання (обробітку) земельної ділянки власними трудовими ресурсами, інвентарем, технікою для обробітку землі, посівними матеріалами, паливно-мастильними матеріалами, засобами захисту рослин і т.ін.; використовувати у спільній діяльності свої професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділову репутацію та ділові зв`язки (п. 2.1 договору).

Згідно розділу 4 договору, частки сторін складають по 50% (п.п. 4.1, 4.2 договору).

Продукція, доходи, отримані за рахунок або в результаті спільної діяльності, надходять на рахунок чи в користування кожної зі сторін після розподілу за підсумками фінансового року пропорційно внеску сторін у спільну діяльність (п.6.1 договору).

Прибуток, що отримується сторонами від спільної діяльності, підлягає розподілу пропорційно часткам, визначеним у розділі 4 договору (п. 6.3 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 17 січня 2025 року.

Цей договір укладено за дозволом Дніпропетровської обласної ради (рішення двадцятої сесії сьомого скликання Дніпропетровської обласної ради "Про деякі питання управління майном, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області" (витяг з рішення вих. №552-20/VII від 13 грудня 2019 року). Договір не підлягає державній реєстрації (п. 12.6 договору).

Прокурор зазначає, що договір про спільну діяльність порушує інтереси держави в особі органу, який реалізує права держави на землю; укладений договір суперечить вимогам Земельного кодексу України в частині додержання процедури припинення та надання у користування земельних ділянок державної форми власності, а також не спрямований на досягнення спільної мети.

Наведене є підставою визнати договір удаваним та недійсним та вимагати повернення земельних ділянок.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правові вимоги прокурора про визнання договору про спільну діяльність удаваним та недійсним і зобов`язання звільнити фізичну особу-підприємця Бовкун С.Г. земельні ділянки.

Статтею 1130 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Відповідно до положень статті 1131 цього Кодексу умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови, визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Отже, за своєю суттю спільна діяльність на основі договору є договірною формою об`єднання осіб для досягнення спільної мети, що не суперечить законові.

У свою чергу, відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, що перебувають у власності одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності земельних ділянок, що перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування).

Згідно із частиною 1 статті 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Отже, на відміну від договору про спільну діяльність, договір оренди землі укладається саме на платній основі і для отримання можливості користуватися земельною ділянкою з використанням її корисних властивостей.

Правовими наслідками договору оренди землі є для однієї сторони (орендодавця) отримання плати за надане у користування майно (земельну ділянку), а для іншої (орендаря) використання майна (земельної ділянки) протягом визначеного договором строку та отримання продукції/доходів.

Так, згідно п.4.1.договору внесок сторони-1, КЗ "Зеленопільський ПНІ" ДОР", визначається у вигляді доступу до земельної ділянки іншими учасниками спільної діяльності з метою обробітку. Частка сторони-1 складає 50%.

В свою чергу, внеском сторони -2, ФОП Бовкун С.Г., є особиста трудова участь із застосуванням власного інвентарю, техніки для обробітку землі, посівних матеріалів, паливно-мастильних матеріалів засобів захисту рослин. Частка сторони-2 складає 50% (п.4.2. договору).

Згідно п.6.3. договору прибуток, що отримується сторонами від спільної діяльності, підлягає розподілу пропорційно часткам, визначеним у розділі 4 договору.

Проаналізувавши умови договору про спільну діяльність від 17.01.2020, суд дійшов висновку, що сторонами фактично передбачено виділення для спільної діяльності земельні ділянки, перелік яких наведено в п.1 договору та які належать відповідачу-1 на праві постійного користування.

Тобто,між сторонами фактично укладено договір оренди земельних ділянок.

Прокурор просить визнати договір № 1 про спільну діяльність від 17.01.2020 удаваним правочином та недійсним, вважає, що спірний договір оформлено як договір про спільну діяльність, проте укладено з метою приховати інші правовідносини, що склалися між сторонами.

Частиною 1 статті 235 Цивільного кодексу України встановлено, що удаваний правочин це правочин, вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків.

Тому, встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 Цивільного кодексу України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Така правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема Касаційним господарським судом у постанові від 04.07.2018 у справі № 916/935/17 та Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.06.2018 у справі №916/933/17.

Отже, встановивши, що спільної діяльності за спірним договором не здійснювалося, а відбувалось платне користування ФОП Бовкун С.Г. земельними ділянками, наданими Комунальним закладом у користування для отримання прибутку, суд вбачає підстави застосовувати до спірного правочину правила, передбачені для договору оренди земельної ділянки.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та іншими нормативно-правовими актами. Вказаними законодавчими актами визначено істотні умови та порядок укладання договору оренди.

Установлено, що відповідач-1 є постійним користувачем земельних ділянок загальною площею 67,0 га.

За змістом статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації.

Згідно зі статтею 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини 1 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Правовий статус постійних землекористувачів визначається статтями 92, 95, 96 Земельного кодексу України, якими не передбачено права постійного землекористувача передавати земельну ділянку у вторинне користування.

Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладено у постанові від 21.06.2019 у справі № 910/22880/17.

Також, відповідно до правових позицій, сформованих Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі № 915/166/17, від 17.01.2019 у справі № 923/241/18, від 21.05.2019 у справі № 925/550/18, від 06.11.2019 у справі № 916/1424/18, державний акт на право постійного користування не є тим документом, який надає право користувачу земельної ділянки надавати третім особам земельну ділянку, тобто розпоряджатися нею, у тому числі шляхом надання в оренду чи в спільну діяльність, оскільки цим правом наділений відповідний орган, уповноважений державою на здійснення таких функцій.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

За викладеного, наявні в матеріалах справи докази свідчать про неналежне користування об`єктом оренди земельними ділянками.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

З огляду на те, що спірний договір не є договором про спільну діяльність, а є прихованим договором оренди землі, проте сторонами не було дотримано істотних умов та порядку укладення договору оренди землі, визначених Цивільним та Земельним кодексами України, Законом України "Про оренду землі", суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання спірного договору, який було вчинено з метою приховати договір оренди земельної ділянки, удаваним та недійсним. Тобто, спосіб захисту, обраний прокурором є належним.

Щодо вимоги прокурора про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити земельні ділянки.

Відповідно до статті 41 Конституції України, статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності та користування на землю набувається та реалізується фізичними та юридичними особами в порядку і на підставах, визначених Конституцією України, Земельним кодексом України, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, юридичні факти.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина друга статті 152 ЗК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст.317 Цивільного кодексу України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. (ч.ч. 1,2 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що договір про спільну діяльність є удаваним та недійсним договір оренди, який фактично уклали сторони.

ФОП Бовкун С.Г. використувує земельні ділянки за призначенням і станом на час розгляду справи їх не звільнив шляхом повернення власнику (або постійному земелкористувачу).

Як зазначено у пункті 7.27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Доказів звільнення спірної земельної ділянки відповідачем 2 матеріали справи не містять. А тому вимога прокурора про зобов`язання ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку заявлена правомірно та підлягає задоволенню.

Таким чином, за встановлених судом обставин справи, позов прокурора підлягає задоволенню повністю.

Щодо представництва прокурором інтересів держави в даній справі.

Відповідач -2 просить залишити позов прокурора без розгляду.

Так, у позовній заяві прокурор посилається, серед іншого, на статтю 23 Закону України "Про прокуратуру", а також зазначає, що вже самого факту бездіяльності Головного управління Держгеокадастру та сільської ради для втручання прокурора є достатньо.

Наявність у позивача повноважень у сфері земельних правовідносин та прав для їх захисту, які за обставинами справи ними не здійснюються, прокурор обґрунтовує посиланням на Конституцію, Земельний кодекс України та Цивільний кодекс України.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання частин третьої - п`ятої статті 53 Господарського процесуального кодексу України та частин третьої, четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне здійснення захисту інтересів держави Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, яке не вжило заходів до повернення спірної земельної ділянки у судовому порядку.

Правомірність звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області підтверджено постановою Верховного Суду від 09.11.2021 у даній справі.

Під час розгляду справи судом здійснено заміну позивача - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на його правонаступника Глеюватську сільську раду. Глеюватська сільська рада, до якої в силу ст. 52 ГПК України переходять усі права та обов`язки Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, повністю підтримує позовні вимоги прокурора.

Тож, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача-2 та залишення позову прокурора без розгляду.

Звертаючись з позовом до суду, прокурором сплачено судовий збір, що підтверджується платіжними дорученнями № 2394 від 08.09.2020 на суму 4 204,00грн, №447 від 03.03.2021 на суму 2270,00грн., № 275 від 22.02.2021 на суму 1135,00грн. (заява про забезпечення позову), оригінали яких знаходиться в матеріалах справи (а.с. 26, 175 том 1, а.с 14 том 2). Також прокурором сплачено судовий збір у сумі 2270,00грн згідно платіжного доручення №1730 від 15.06.2021 за розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про залишення позову без розгляду (а.с.233 том 2).

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідачів порівну з кожного (8744,00грн/2=4372грн00коп).

Витрати по сплаті судового збору за розгляд заяви про вжиття заходів до забезпечення позову покладаються на прокуратуру у зв`язку з відмовою в задоволенні цієї заяви.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Глеюватської сільської ради до відповідача-1: Комунального закладу "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради", відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Бовкун Сергія Гавриловича про визнання удаваним та недійсним договору та зобов`язання звільнити земельні ділянки задовольнити повністю.

Визнати удаваним та недійсним договір про спільну діяльність від 17.01.2020 № 1, укладений між КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" та Фізичною особою-підприємцем Бовкун Сергієм Гавриловичем.

Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Бовкун Сергія Гавриловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звільнити земельні ділянки (кадастрові номери :05:001:0061, :05:001:0062, :05:001:0063, :05:001:0064, :05:001:0065, :05:001:0066) загальною площею 67,0 га, які він займає на підставі договору про спільну діяльність від 17.01.2020, укладеного з КЗ "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" (53041, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Зелене Поле, вул. Південна, 46А, ідентифікаційний код 03188317).

Стягнути з Комунального закладу "Зеленопільський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" (53041, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Зелене Поле, вул. Південна, 46А, ідентифікаційний код 03188317) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49001, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, буд. 38, ідентифікаційний код 02909938) судовий збір у сумі 4372 (чотири тисячі триста сімдесят дві) грн 00 коп, видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бовкун Сергія Гавриловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49001, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, буд. 38, ідентифікаційний код 02909938) судовий збір у сумі 4372 (чотири тисячі триста сімдесят дві) грн 00 коп, видати наказ.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.08.2022

Суддя Н.М. Євстигнеєва