РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.08.2022Справа № 910/1545/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Шкурдової Л.М., розглянувши матеріали справи №910/1545/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс»

до Підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес»

про стягнення 30 600,00 євро

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» до Підприємства з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» про стягнення 30 600,00 євро за простій транспортних засобів у період з 01.09.2021 до 31.01.2022 згідно з договорами-заявками від 28.02.2020 №14/02 та №15/02.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час перевезення вантажу на підставі наведених договорів-заявок за маршрутом: село Нижча Дубечня (Україна) - місто Прушкув (Польща), з вини відповідача (відправника вантажу) на митному переході виник простій автотранспортних засобів позивача, який з огляду на договірні умови підлягає оплаті з розрахунку 100 євро за кожен день простою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі №910/1545/22 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позовних вимог, посилаючись на завищення заявленої до стягнення суми за простій, а також на відсутність підстав для притягнення відповідача до відповідальності за договорами-заявками від 28.02.2020 №14/02 та №15/02 за період з 01.09.2021 до 31.01.2022.

До суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, зазначивши, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для зменшення штрафних санкцій. Позивач також посилався на неможливість виконання інструкцій відповідача на зміну маршруту доставки вантажу і кінцевого вантажоодержувача у той момент, коли їх одержав позивач.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких , зокрема, зазначив, що позивачем не подано доказів, які б підтверджували наявність збитків внаслідок невиконання відповідачем умов договорів та їх суму.

Позивачем подано додаткові письмові пояснення стосовно аргументів відповідача, викладених у запереченнях на відповідь на відзив.

Відповідач подав до суду клопотання про розгляд справи №910/1545/22 в загальному позовному провадженні, яке мотивоване тим, що дана справа, зважаючи на ціну позову, не є малозначною.

Розглянувши подане відповідачем клопотання суд дійшов висновку про залишення його без задоволення з огляду на те, що ціна позову у даній справі не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також відсутні інші підстави, які б унеможливлювали розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачем не обґрунтовано необхідності розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав до суду письмові пояснення щодо завищення заявленої до стягнення суми за простій та щодо відсутності підстав для притягнення відповідача до відповідальності за договорами-заявками у спірний період.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.02.2020 року між Підприємством з іноземною інвестицією «Ост-Вест Експрес» (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВВ Імекс» (перевізник) було укладено договори-заявки №14/02 та №15/02, за якими перевізник прийняв на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажів за маршрутом: село Нижча Дубечня, Київська обл., Україна - місто Прушкув, Польща,

Як вбачається зі змісту вказаних договорів-заявок, відправником товару зазначено ПІІ «Ост-Вест Експрес», вартість кожного фрахту складає 1 200 євро за курсом НБУ.

У пункті 2 розділу «додаткові інструкції» договорів-заявок сторони погодили, що простій автотранспортного засобу під завантаженням/розвантаженням під час перевезення, а також простій на шляху прямування або на прикордонних переходах оплачується винною стороною в розмірі 100 євро за кожну добу простою.

29.02.2020 року на підставі вищевказаних договорів-заявок було завантажено та оформлено на митниці два транспортні засоби перевізника: державний номер № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 та НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними: CMR № 379116, CARNET TIR № XT83257787; CMR № 379111, CARNET TIR № XQ83257786.

Зазначені транспортні засоби з вантажем 02.03.2020 прибули на митний пункт пропуску Дорогуск РL, проте під час митного оформлення з`ясувалося, що на вантаж відсутній дозвіл на його ввезення на територію Польщі, що стало причиною заборони в`їзду транспортних засобів на територію Польщі та призвело до неможливості завершити перевезення.

З 02.03.2020 транспортні засоби позивача перебувають на митному пункті пропуску Дорогуск РL під митним наглядом, що сторонами не заперечується та підтверджується листуванням між ними, а також листом Люблінської митно-податкової служби в Бяла-Подляска зі справі №60.4341.8.2020.RJ.

10.11.2021 позивач звернувся до Волинської митниці ДМС України за консультацією стосовно перетину кордону та вивантаження вантажу. Листом №7.3-17/6222 від 25.11.2021 ТОВ «ВВ ІМЕКС» отримало відповідь , в якій зазначено, що небезпечні відходи можуть імпортуватися тільки за умови наявності письмової згоди Міндовкілля, забороняється ввезення в Україну небезпечних відходів з метою їх зберігання чи захоронення.

Позивач зазначає, що станом на 01.02.2022 простій на митному переході за договорами-заявки від 28.02.2020 № 14/02 та № 15/02 з вини відповідача становить 153 доби (з 01.09.2021 по 31.01.2022), що свідчить про зобов`язання відповідача сплатити на користь позивача 30 600,00 євро. Оскільки відповідач вказану суму простою позивачу не сплатив, останній звернувся з цим позовом до суду.

Відповідач заперечує проти вимог позивача, посилаючись на завищення заявленої до стягнення суми за простій, а також на відсутність підстав для притягнення відповідача до відповідальності за договорами-заявками від 28.02.2020 № 14/02 та № 15/02 за період з 01.09.2021 до 31.01.2022.

За приписами статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з частинами першою, третьою статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 1 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 (далі - Конвенція) встановлено, що ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 11 Конвенції: для цілей митних та інших формальностей, які повинні бути здійснені до доставки вантажу, відправник додає до вантажної накладної необхідні документи або надає їх в розпорядження перевізника, і забезпечує його всією інформацією, якої він може потребувати (частина перша); перевізник не зобов`язаний перевіряти вірність і адекватність цих документів та інформації. Відправник несе відповідальність перед перевізником за будь-які збитки, заподіяні відсутністю, недостатністю чи невірністю таких документів та інформації, за винятком випадків незаконних дій або недбалості перевізника.

Отже, за змістом положень Конвенції, яка регулює правовідносини сторін щодо спірного перевезення, саме на відповідача як відправника покладений обов`язок надати позивачу як перевізнику всі необхідні документи для перевезення, серед іншого, і документи, необхідні для митного оформлення вантажу, і саме відповідач несе відповідальність за неповноту та/або недостатність таких документів.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.04.2021 відповідач звернувся до позивача з листом № 41 (копія листа надіслана засобами електронного зв`язку) про повернення до 13.04.2021 вантажу, перевезення якого здійснюється за договорами-заявками №14/2 та 15/2 від 28.02.2020, на територію України через митний пост Ягодин.

Листом від 09.04.2021 №17 ТОВ «ВВ Імекс» просило відповідача надати документи та відомості, необхідні для виконання отриманих інструкцій, а саме: письмові інструкції від ТОВ «МАК Україна ЛТД» як відправника товару; перші примірники CMR № 379116 та CMR № 379111; оформлені митні декларації; зазначення місця доставки; інформацію про відповідальну особу за митне оформлення вантажу; нові договори-заявки.

14.04.2021 позивач надіслав на адресу відповідача лист № 43 від 14.04.2021 з копіями перших примірників вантажних накладних CMR № 379116 та CMR № 379111 з новими інструкціями. Відповідно до цих інструкцій було змінено адресу доставки вантажу (нова адрема: м. Київ, вул. Дніпроводська, 1) і зазначено, що перевізник звільняється від відповідальності за будь-які витрати, шкоду і збитки, викликані виконанням цієї інструкції. Вантаж підлягав поверненню невідкладно. У інструкціях значені реквізити (номери) митних декларацій, які оформлені для митної процедури повернення (ввезення) товару (від 09.04.2021 № UA100000/2021/846426 та UA100000/2021/846463). Інструкції видані з посиланням на підпункт «а» пункту 5 статті 12 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956.

22.04.2021 ПІІ «Ост-Вест Експрес» направило на адресу позивача лист № 46 від 22.04.2021 з вимогою невідкладно виконати нові інструкції , викладені в перших примірниках вантажних накладних CMR № 379116 та CMR № 379111 та згідно з ПД № UA100000/2021/846426 та UA100000/2021/846463, а саме - здійснити повернення вантажу на територію України на адресу зони митного контролю «Ост-Вест Експрес»: м. Київ, вул. Дніпроводська, 1.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ВВ Імекс» не виконало інструкцій відповідача щодо повернення вантажу на територію України, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про те, що позивач не вчинив необхідних дій для зменшення збитків, завданих йому простоєм транспортних засобів.

Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що у спірний період (з 01.09.2021 до 31.01.2022) вина відповідача у простої транспортних засобів позивача відсутня, в зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення з відповідача суми простою (штрафу) у розмірі 30 600,00 євро за заявлений позивачем період.

Суд відхиляє доводи позивача стосовно того, що зміни умов договорів перевезення (зміни адреси доставки вантажу) вступили в дію 23.02.2022 (дата набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/7507/21), оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що відповідач у квітні 2021 року надав позивачу інструкції щодо повернення вантажу на територію України, які останнім не були виконані. При цьому, в межах розгляду справи №910/7507/21 суд дійшов висновку про невиконання відповідачем договорів перевезення в редакціях, змінених позивачем в односторонньому порядку.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача 30 600,00 грн за простій транспортних засобів позивача у період з 01.09.2021 до 31.01.2022, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Людмила ШКУРДОВА