ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2022 р. Справа №909/256/21

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Матущак О.І.

Плотніцький Б.Д.

секретар судового засідання Гавриляк І.В.

розглянувши апеляційну скаргу Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району за вих..№ 11/2090 від 04.11.2021 (вх. № ЗАГС 01-05/3783/21 від 15.11.2021)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.10.2021 (суддя Шіляк М. А., повний текст складено 19.10.2021)

у справі № 909/256/21

за позовом: Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району (надалі Івано-Франківська КЕЧ району), м. Івано-Франківськ

до відповідача: Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" (надалі ДМП "ІФТКЕ"), м. Івано-Франківськ

про стягнення матеріальних збитків у розмірі 352 919,65 грн

за участю учасників справи:

від позивача: Микитюк А.І. представник

від відповідача: Біян Б.Р. - адвокат

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківська КЕЧ району звернулася до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ДМП "ІФТКЕ" про стягнення матеріальних збитків у розмірі 171 834,14 грн.

В подальшому до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, у якій Івано-Франківська КЕЧ району просила стягнути з ДМП "ІФТКЕ" матеріальні збитки у розмірі 352 919,65 грн.

Протокольною ухвалою від 09.06.2021 Господарський суд Івано-Франківської області задовольнив заяву про збільшення позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 07.10.2021 у справі № 909/256/21 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Приймаючи вказане рішення у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено складу цивільного правопорушення як необхідної умови застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків. Окрім того, суд зазначив, що локальний кошторис з розрахунку договірної ціни, на який позивач покликається як на доказ в підтвердження збитків, не може бути взятим до уваги, оскільки в ньому розраховані лишень майбутні вірогідні витрати позивача, а не вже понесені.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Івано-Франківська КЕЧ району подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, відтак, винесено незаконне рішення, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю. Зокрема, скаржник стверджує, що судом зроблено невірний висновок про те, що позивачем не доведено вчинення протиправних дій відповідачем, зокрема, відключення тепломережі на об`єкті позивача. Вважає, що протиправна поведінка ДМП "ІФТКЕ" полягає у невиконання або неналежному виконанні договірних зобов`язань, яке виражається у незаконному припиненні постачання енергії без письмового повідомлення про це. Апелянт також зазначає, що понесені ним збитки доведені належними та допустими доказами.

Представник скаржника в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових поясненнях, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційної інстанції встановила таке.

Згідно з рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 10.09.2020 №943 для забезпечення теплом споживачів підключених до мереж від котельні на вул. Індустріальній, 34 з метою реалізації положень Меморандуму про співпрацю у сфері теплопостачання від 05.0.9.2018, зважаючи на перебування ТзОВ Станіславська теплоенергетична компанія у процедурі банкрутства, керуючись статтею 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вирішив: зобов`язати ДМП "ІФТКЕ" укласти угоди для здійснення господарської діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії споживачам підключеним до мереж котельні на вул. Індустріальній, 34.

30.12.2020 між ДМП "ІФТКЕ" (виробник) та Івано-Франківською КЕЧ району (споживач) укладено Договір №27 про закупівлю теплової енергії за державні кошти (а.с. 5-88), відповідно до п. 1.1 якого, виробник зобов`язався у 2021 році поставити споживачеві теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання код ДК 021:2015-09320000-8 - пара, гаряча вода та пов`язана продукція (постачання теплової енергії), далі - енергія у необхідних йому обсягах: послуга з постачання теплової енергії 1721,00 Гкал; послуги з постачання гарячої води_0_м3, підключене теплове навантаження на опалення об`єктів споживача 1,3103 Гкал/год (Додаток №1 до даного Договору) у відповідності із умовами Договору, а споживач зобов`язується своєчасно проводити оплату за використану Енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим Договором.

Пунктом 5.6. Договору сторони погодили, що усі нові або реконструйовані системи теплоспоживання споживача до введення їх в роботу повинні бути прийняті в експлуатацію виробником згідно з Правилами користування тепловою енергією (надалі Правила) та Правилами технічної експлуатації теплових установок і теплових мереж (надалі Правила експлуатації) з оформленням відповідного акта-допуску.

Відповідно до п. 6.3 Договору виробник зобов`язаний забезпечити надання енергії у строки та в обсягах, встановлених цим Договором. Гарантувати безпечне користування енергією за умови дотримання споживачем Договору, Правил та Правил експлуатації.

Пунктом 6.4. Договору встановлено, що виробник має право обмежувати або повністю припиняти споживачеві постачання енергії у випадках та поряд визначених Правилами, іншими нормативними актами України, а також в разі:

а) несплати за використану енергію в зазначені договором терміни, невиконань регламентних робіт по підготовці та випробуванні мереж, які перебувають на баланс споживача (з оформленням відповідного акта й попередженням за 10 днів до прилине подачі).

б) самовільного підключення до мережі об`єктів споживачів, субспоживачів та інших організацій (з попередженням за 24 години до припинення подачі енергії). Відшкодування завданих при цьому збитків виробнику, проводиться відповідно до законодавства України.

в) введення в експлуатацію систем без участі уповноваженого представник Держенергонагляду та виробника (з попередженням за 3 доби до припинення подачі).

г) приєднання систем без приладів та пошкодження пломб, встановлених виробником на обладнанні споживача (з попередженням за 24 години до припинення подачі).

д) перевищення вартості одержаних споживачем послуг розміру бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом, якщо споживач не забезпечив фінансування послуг, вартість яких виходить за межі бюджетних асигнувань, з інших джерел (з попередженням за 10 днів припинення подачі).

е) незадовільного стану систем, що створює загрозу для життя обслуговуючого персоналу та може призвести до аварій (з негайним відключенням від мережі виробника).

є) перевищення обумовлених договором планів споживання, максимальних годинних навантажень і витрат мережної води без згоди виробника, або перевищення значення середньодобової температури зворотної води більше ніж на 3°С порівняно зі значенню, визначеним температурним графіком (з попередженням за 3 доби до припинення подачі).

ж) відсутності підготовленого персоналу для обслуговування систем (з попередженням за доби до припинення подачі).

з) чинення перепон до вільного доступу представників виробника до систем або до приладів обліку енергії (з негайним відключенням від мережі виробника або обмеженням теплоспоживання).

к) письмового звернення споживача про припинення теплопостачання;

л) проведення виробником планових випробувань, поточних та капітальних ремонтів, профілактики та ремонту обладнання джерел тепла в міжопалювальний період;

м) відсутності протягом 10 днів оплати теплової енергії у встановлені Договором терміни.

л) незадовільного стану мережі і споживального обладнання, допущення витоку теплоносія;

o) неготовності споживача до опалювального періоду (відсутність акта готовності систем до опалювального періоду;

п) підключення нового споживача, якщо споживач не має резервного джерела постачання на термін визначений графіком будівельної організації, який узгоджено з органами місцевої влади;

p) підключення споживачем споживального обладнання, експлуатація якого була заборонена;

с) підключення споживачем теплового обладнання без дозволу виробника;

т) інших дій споживача, передбачених Правилами, що с підставою для припинення подачі Енергії.

Згідно з п.6.4.7 договору виробник письмово повідомляє споживача про причину та дату припинення подачі енергії.

Споживач при отриманні повідомлення про відключення енергії зобов`язаний виконати заходи, спрямовані на запобігання травматизму, пошкодженню обладнання, спорожненню систем, негативним екологічним та іншим наслідкам. Виробник не несе відповідальності за можливі наслідки, пов`язані з відключенням споживача (п.6.4.9 договору).

Припинення постачання енергії споживачу виконується до моменту усунення причини, яка стала підставою для таких дій виробника та сплати витрат на відключення та підключення систем та їх повторне заповнення. Час відновлення постачання споживача визначається виробником з урахуванням пріоритетності своїх поточних робіт, але не більше п`яти днів з моменту усунення порушення (п.6.4.10 договору).

Згідно з п.7.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами України та цим Договором,

Виробник несе відповідальність за забезпечення об`єктів Споживача Енергією в обсягах згідно з п.1.1. Договору та додатку 1 до даного Договору, при виконанні Споживачем своїх зобов`язань за цим Договором (п.7.2. Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє частині постачай Енергії до 31 грудня 2021 року , а у частині розрахунків - до їх повного здійснення, відповідно частини 7 статті 180 Господарського кодексу України (п.7.2. Договору).

Додатковою угодою №1 від 16.01.2021 було внесено зміни до вказаного договору, а саме до п.1.1.та 3.1., в інших частинах договір залишений без змін.

Як вбачається з акту обстеження теплової мережі від 05.02.2021 підписаного комісією в складі представників ТзОВ «Івано-Франківськ теплоенерго», під час проведення обстеження теплової мережі від Вузла №5 (територія заводу залізобетонних виробів) до будівель: ТзОВ «Салон-магазин «Алеко»» за адресою вул. Макухи, 2; ТзОВ «ЮКОМ», ТзОВ «КУВЕРТ-УКРАЇНА» за адресою вул. Макухи, 6; Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району на вул. Макухи, 3 та Макухи, 3а було встановлено, що теплова мережа знаходиться в неробочу стані та не підлягає експлуатації, в зв`язку з чим припинено подачу теплоносія з 05.02.2021 року. Дана теплова мережа не знаходиться на балансі чи в оренді ТзОВ «Івано-Франківськ теплоенерго» (а.с. 89).

З акту пошкодження мережі від 23.02.2021, підписаного начальником тепло-технічної інспекції ДМП "ІФТКЕ", інженером-інспектором ДМП "ІФТКЕ", головним інженером ДМП "ІФТКЕ", вбачається, що 08.02.2021 по проханню керівництва ТОВ «ІФТЕ», працівниками ДМП "ІФТКЕ" були проведені ремонтні роботи на ділянці теплової мережі від вузла №27 до вузла №28. Після виконання робіт на вказаній ділянці, працівники ДМП "ІФТКЕ" повідомили про їх завершення обслуговуючий персонал ТзОВ «ІФТЕ» (а.с. 90)

17.02.2021 комісією в складі: майор Григоренко О.В.- Головний інженер Івано- Франківської КЕЧ (району) - голова комісії; та членів комісії:- Данилюк С.М. - начальник теплової служби, Піцьків Т І..- інженер, Линник О.В.- інженер, Костишин Є.М. - начальник ОПМС було проведено огляд приміщень в/м №25 (База КЕЧ ) вул..Макуха,3 м.Івано-Франківськ по виявленню втрат матеріально-технічних ресурсів після замерзання системи теплопостачання в зв`язку з відсутністю централізованого теплопостачання з 03.02.2021 по 17.02.2021, під час сильного пониження температури повітря про що складено відповідний Акт (а.с. 17). В результаті огляду встановлено, що трубопроводи, запірна арматура та нагрівальні прилади внутрішньої системи центрального опалення, а також трубопроводи зовнішньої теплової мережі внаслідок розмороження для подальшої експлуатації непридатні.

18.02.2021 Івано-Франківською КЕЧ району було надіслано на адресу ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" вимогу №11/27 від 16.02.2021, в якій позивач просив терміново поновити постачання енергії згідно умов договору (а.с. 12).

04.03.2021 комісією у складі:начальник КЕЧ по МТЗ Мазур В. - голова комісії; та членів комісії:- Богак О. головний бухгалтер, Бибик О. - бухгалтер, Данилюк С. начальник тепло господарства, Цурак М. майстер АРГ було складено Акт списання №130 (а.с. 16), відповідно до якого вапно гашене, піна професійна, барвник (різний), фарба поліфарб, загальною вартістю 8 428,14 грн, прийшли в негідність після розмороження системи опалення в матеріальних складах бази КЕЧ.

11.03.2021 Івано-Франківською КЕЧ району було надіслано на адресу ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" вимогу №11/35 від 05.03.2021 (а.с. 14-15), в якій позивач просив відшкодувати завдані збитки в розмірі 171 834,14 грн.

Добровільно відповідачем вказану суму не сплачено, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

В процесі розгляду справи в суді першої інстанції позивачем було збільшено позовні вимоги, оскільки згідно локального кошторису з розрахунку договірної ціни №6-0-4-1 об`єкту: В/М №25 База КЕЧ, поточний ремонт системи теплопостачання - вул. Макуха, 3 м. Івано-Франківськ становитиме 344 491,51 грн (а.с. 39-42).

В зв`язку з чим, загальна сума збитків заявлена до стягнення становить 352 919,65 грн.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Приписами ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Згідно з положеннями статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому чи більшому розмірі.

Відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (стаття 225 ГК України).

Відповідно до ч.5 ст.225 Господарського кодексу України сторони господарського зобов`язання мають право за взаємною згодою заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, у твердій сумі або у вигляді відсоткових ставок залежно від обсягу невиконання зобов`язання чи строків порушення зобов`язання сторонами.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з`ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому у випадку невиконання договору чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

При цьому на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи на підставі доказів у порядку статті 86 ГПК України.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Отже, істинність твердження позивача щодо наявності підстав для стягнення збитків, зокрема, в контексті наявності самого факту понесення ним збитків як такого та їх розміру, протиправності поведінки заподіювача збитків та існування причинного зв`язку між такою поведінкою та заподіяними збитками, ураховуючи принципи змагальності, диспозитивності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, підлягала доведенню позивачем перед судом.

Натомість вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором, тобто саме відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Як було зазначено вище, уклавши договір №27, сторони погодили, що Виробник (відповідач) теплової енергії зобов`язався у 2021 році поставити споживачеві теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно проводити оплату за використану енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені договором. Відповідно до п. 6.3 Договору Виробник зобов`язався забезпечити надання енергії у строки та в обсягах, встановлених цим договором. Гарантувати безпечне користування енергією за умови дотримання споживачем договору, Правил та Правил експлуатації. Також договором покладено на відповідача відповідальність за забезпечення об`єктів Споживача енергією в обсягах згідно з п.1.1. Договору та додатку 1 до даного Договору, при виконанні Споживачем своїх зобов`язань за цим Договором (п.7.2. Договору).

05.02.2021 під час проведення обстеження теплової мережі від Вузла №5 (територія заводу залізобетонних виробів) до будівель: ТзОВ «Салон-магазин «Алеко»» за адресою вул. Макухи, 2; ТзОВ «ЮКОМ», ТзОВ «КУВЕРТ-УКРАЇНА» за адресою вул. Макухи, 6; Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району на вул. Макухи, 3 та Макухи, 3а працівниками ТзОВ «Івано-Франківськ теплоенерго» було встановлено, що теплова мережа знаходиться в неробочу стані та не підлягає експлуатації, в зв`язку з чим припинено подачу теплоносія.

Таким чином, Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району була відключена від постачання теплової енергіїї.

З акту пошкодження мережі від 23.02.2021 (а.с.90) вбачається, що відповідачу ДМП "ІФТКЕ" 08.02.2021 було відомо про те, що працівниками ТзОВ «Івано-Франківськ теплоенерго» на вузлі №5 були перекриті кульові крани і припинена подача теплоносія до споживачів на вул. Мухи, в т.ч до позивача. Окрім того, з даного акту вбачається, що 08.02.2021 » працівниками ДМП "ІФТКЕ" були проведені ремонтні роботи на ділянці теплової мережі від вузла №27 до вузла №28.

У пункті 6.4. договору №27 сторони погодили підстави за наявності яких Виробник має право обмежувати або повністю припиняти споживачеві постачання енергії. Згідно з п.6.4.7 договору виробник письмово повідомляє споживача про причину та дату припинення подачі енергії.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дійсно постачання енергії споживачеві було припинено працівниками ТзОВ «Івано-Франківськ теплоенерго», а не працівниками відповідача -ДМП "ІФТКЕ".

Однак, з огляду на те, що 08.02.2021 ДМП "ІФТКЕ" дізналося про припинення подачі теплоносія до споживача - Івано-Франківської КЕЧ району, то на виконання вимог умов договору виробник зобов`язаний був негайно повідомити споживача про припинення подачі енергії та причину.

Згідно з п.6.4.10 договору припинення постачання енергії споживачу виконується до моменту усунення причини, яка стала підставою для таких дій виробника та сплати витрат на відключення та підключення систем та їх повторне заповнення. Час відновлення постачання споживача визначається виробником з урахуванням пріоритетності своїх поточних робіт, але не більше п`яти днів з моменту усунення порушення.

Проте, сторонами на вказано та матеріалами справи не містять інформації про те, коли було відновлено постачання енергії споживачу.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що ДМП "ІФТКЕ" неналежно дотрималося виконання умов Договору №27 про закупівлю теплової енергії за державні кошти від 30.12.2020.

Як зазначалося вище, позивачем 17.02.2021 комісією в складі: майор Григоренко О.В.- Головний інженер Івано- Франківської КЕЧ (району) - голова комісії; та членів комісії:- Данилюк С.М. - начальник теплової служби, Піцьків Т І..- інженер, Линник О.В.- інженер, Костишин Є.М. - начальник ОПМС було проведено огляд приміщень в/м №25 (База КЕЧ ) вул..Макуха,3 м.Івано-Франківськ по виявленню втрат матеріально-технічних ресурсів після замерзання системи теплопостачання в зв`язку з відсутністю централізованого теплопостачання з 03.02.2021 по 17.02.2021, під час сильного пониження температури повітря про що складено відповідний Акт.

З вказаного акту вбачається, що він був складений за відсутності представників ДМП "ІФТКЕ", окрім того, матеріали справи не містять жодних доказів того, що позивач звертався до відповідача з вимогою забезпечити присутність представників відповідача для складання останнього.

Уже після складання акту по виявленню втрат матеріально-технічних ресурсів після замерзання системи теплопостачання в зв`язку з відсутністю централізованого теплопостачання з 03.02.2021 по 17.02.2021, а саме, 18.02.2021 Івано-Франківською КЕЧ району надіслало ДМП "ІФТКЕ" вимогу №11/27 від 16.02.2021, в якій позивач просив терміново поновити постачання енергії згідно умов договору.

04.03.2021 Івано-Франківська КЕЧ району склала Акт списання №130, відповідно до якого вапно гашене, піна професійна, барвник (різний), фарба поліфарб, загальною вартістю 8 428,14 грн, прийшли в негідність після розмороження системи опалення в матеріальних складах бази КЕЧ.

З вказаного акту вбачається, що останній не містить жодних вказівок про те, що матеріали, які прийшли в негідність (списані за Актом), зберігались саме на складі за адресою: вул. Макухи, 3 чи вул. Макухи, 3а. Крім того, немає підтвердження щодо точної кількості та якості таких матеріалів.

11.03.2021 Івано-Франківська КЕЧ району надіслала ДМП "ІФТКЕ" вимогу №11/35 від 05.03.2021, в якій просила відшкодувати завдані збитки в розмірі 171 834,14 грн.

Дослідивши вищевказані документи, суд апеляційної інстанції зазначає, що суми, вказані у Акті від 17.02.2021 та Акті списання №130 від 04.03.2021 не відповідають розміру збитків, зазначених у вимозі №11/35 від 05.03.2021.

Як було зазначено вище, в процесі розгляду справи в суді першої інстанції позивачем було збільшено позовні вимоги. Як на підставу позову позивач послався на Локальний кошторис з розрахунку договірної ціни №6-0-4-1 обєкту: В/М №25 База КЕЧ, поточний ремонт системи теплопостачання вул. Макуха, 3 м. Івано-Франківськ на суму 344 491,51.

Дослідивши вказаний кошторис, суд дійшов висновку, що останній підтверджує вартість втрат, яких позивач зазнав у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрат, які зробив або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору №27 про закупівлю теплової енергії за державні кошти від 30.12.2020.

Складання кошторисів передбачає відображення повного переліку робіт що планується виконати згідно проектної документації. Тобто, кошторис відображає весь об`єм саме майбутніх робіт, робіт, що плануються до виконання, а не робіт, як вже виконано та за які вже оплачено.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що наданий позивачем Локальний кошторис з розрахунку договірної ціни, судом до уваги не приймається, оскільки, в ньому розраховані лишень майбутні вірогідні витрати позивача, а не вже понесені.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що право споживача вимагати від виробника відшкодування збитків спричинених непостачанням енергії не звільняє позивача від тягаря доказування понесених ним збитків.

Однак, як вбачається з долучених до матеріалів документів, позивач не надав належних доказів, що підтвердили б суму завданих збитків.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, місцевий господарський суд всебічно, повно і об`єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та прийняв рішення, яке відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі, суд вважає, що сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшло свого підтвердження, в зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безсторонньому дослідженні наявних у справі доказів.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили доводи викладені в апеляційній скарзі та спростували правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.10.2021 у справі № 909/256/21 1залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Головуючий-суддя Н.М. Кравчук

Судді О.І. Матущак

Б.Д. Плотніцький