ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2022 Справа № 914/1201/22

за позовом: Фізичної особи-підприємця Якубович Наталії Іванівни , м. Червоноград

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Смірнової Ірини Миколаївни , м. Київ

про стягнення заборгованості

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Брошко І.Б.

Представники:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Фізичною особою-підприємцем Якубович Наталією Іванівною , м. Червоноград до відповідача Фізичної особи-підприємця Смірнової Ірини Миколаївни , м. Київ про стягнення 6380,58 грн. заборгованості, з якої: 5495,47грн. - основний борг, 477,04грн. - інфляційні збитки, 51,54грн. - 3% річних, 356,53грн. - пеня.

Ухвалою суду від 15.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи по суті призначено на 14.07.2022 р. о 10:45 год.

13.07.2022 року представником позивача подано через канцелярію суду клопотання за вх.№15065/22 про розгляд справи без участі позивача та представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою суду від 14.07.2022року відкладено розгляд справи по суті на 28.07.2022 року.

В судове засідання 28.07.2022 сторони явку повноважних представників не забезпечили. Відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання, що підтверджується списками розсилки ухвал суду за 20.06.2022 року, 15.07.2022 року та додатковим надісланням йому ухвал суду на відому електронну адресу. Від відповідача жодних заяв, клопотань, відзиву до суду не надходило, про причини неявки суд не повідомлено.

Ухвали суду надіслані відповідачу за адресою, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та адресою, яка вказана позивачем у позовній заяві, відтак відповідача було належним чином повідомлено про місце, дату та час судового засідання.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

З урахуванням того, що розгляд справи відбувається за правилами спрощеного позовного провадження, позовні матеріали надіслано відповідачу, відповідач не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, в суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, які передбачені статтями 202, 216 ГПК України.

Таким чином, судом було вчинено всіх можливі за даних обставин дії щодо належного повідомлення відповідача про розглядуваний спір. Зважаючи на зазначене, учасники справи належним чином були повідомлені про судовий процес справи, судом відкладався розгляд справи з метою надання можливості відповідачу подати відзив на позовну заяву чи заперечення, однак відповідач своїм правом на захист не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справи за наявними матеріалами.

Отже, неявка відповідача в судове засідання 28.07.2022 року не перешкоджає розгляду справи по суті, в матеріалах справи достатньо доказів для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення.

Аргументи позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 лютого 2021 року між ФОП Якубович Н.І. (Орендодавець) та ФОП Смірнова І.М. (Орендар) з іншої сторони, укладений Договір оренди 02/21 об`єкта нерухомості. На підставі Договору Орендодавець передав а Орендар прийняв у тимчасове платне користування приміщення що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 59,98кв.м. (п.п.1.1., 1.2.1., 1.2.2.)

Відповідач зобов`язань по сплаті орендної плати та комунальних платежів у повному обсязі не виконав, відтак у нього перед позивачем виникла заборгованість у сумі 5 495,47грн.

У зв`язку із простроченням Орендарем грошового зобов`язання, позивачем нараховано відповідачу 477,04грн. - інфляційних збитків, 51,54грн. - 3% річних та 356,53грн. - пені.

Відтак Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 5495,47грн. основного боргу з орендної плати та комунальних платежів, 477,04грн. - інфляційних збитків, 51,54грн. - 3% річних та 356,53грн. - пені.

Аргументи відповідача.

Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

Предметом доказування є обставини з яким пов`язується факт укладення договору оренди нежитлового приміщення, його належне виконання в частині сплати орендної плати, застосування за невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань зі сплати орендної плати 3 % річних у спосіб визначеним законодавством, нарахування інфляційних втрат та пені. Відповідно до ч.3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єктів, вартість якого є найвищою.

06 лютого 2021 року між ФОП Якубович Н.І. (Орендодавець) та ФОП Смірнова І.М. (Орендар) з іншої сторони, укладений Договір оренди 02/21 об`єкта нерухомості.

На підставі Договору Орендодавець передав а Орендар прийняв у тимчасове платне користування приміщення що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 59,98кв.м. (п.п.1.1., 1.2.1., 1.2.2.)

Згідно п. 1.2.5. платний період оренди розпочинається з моменту підписання акту приймання-передачі але не пізніше 01 березня 2021 року, у зв`язку з необхідністю проведення орендарем ремонтних робіт в об`єкті оренди.

01.03.2021 року між Фізичною особою-підприємцем Якубович Наталією Іванівною та Фізичною особою-підприємцем Смірновою Іриною Миколаївною складено акт приймання-передачі, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у оренду нежитлове приміщ6ення загальною площею 59,98 квадратних метрів, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У період з 01.01.2022 року по 31.03.2022 року Орендодавцем виставлено п`ять рахунків з оплати орендної плати та відшкодування вартості фактично спожитих комунальних послуг на загальну суму 40 225,05 грн. (рахунки на оплату: №21 від 14.01.2022 року на суму 15 000,00грн., №20 від 28.01.2022 року на суму 4001,46грн., №23 від 04.02.2022 року на суму 15 000,00грн., №22 від 05.02.2022 року на суму 3728,12грн. - комунальні послуги, №24 від 14.03.2022 року на 2495,47грн. та виписка з банківського рахунку), які додано до матеріалів справи.

Гарантійним листом Орендар (відповідач у справ) гарантує вносити орендну плату за період січень-березень 2022 року в наступному порядку: у січні 2022 року - 12 000,00 (дванадцять тисяч гривень); у лютому 2022 року - 12 000,00 (дванадцять тисяч гривень); у березні 2022 року - 100% від розміру орендної плати за березень. При цьому гарантує погасити заборгованість яка утворилася у січні-лютому 2022 року у розмірі 6 000 (шість тисяч гривень) у строк до 15 березня 2022 року.

Листом вих.№1 від 14.03.2022 року відповідач повідомив позивача про неможливість виконання зобов`язань за договором у зв`язку з дією форс-мажорних обставин.

22.03.2022 року представником орендодавця направлено претензію орендарю щодо необхідності сплати заборгованості що виникла перед орендодавцем.

31.03.2022 року Орендарем направлено додаткову угоду про розірвання договору та акт приймання-передачі приміщення з 31.03.2022 року.

Орендодавець погоджується на розірвання договору з 31.03.2022 року, в пункті акту приймання-передачі Орендар зазначив, що претензій один до одного не мають. Даний акт Орендодавцем не підписано, оскільки претензії щодо оплати орендної плати та комунальних платежів існують.

В свою чергу, Орендодавцем підписано аналогічний акт без даного речення. Тобто сторони досягли згоди щодо розірвання та повернення приміщення 31.03.2022 року.

Станом на 05.06.2022 року орендар взяті на себе зобов`язання по сплаті орендної плати та відшкодуванню вартості фактично спожитих комунальних послуг не виконав.

Станом на 05.06.2022 року заборгованість по сплаті орендної плати за січень у розмірі 2 000 (три тисячі) гривень 00 копійок не було сплачено.

Відповідно до п. 5.1. Договору загальний розмір орендної плати за Об`єкт становить 15 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок на місяць.

Згідно п. 5.2. Договору орендна плата сплачується в безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця, вказаний у даному Договорі, не пізніше 15 числа кожного поточного місяця за кожен поточний розрахунковий місяць.

Відповідно до матеріалів справи у відповідача також виникла заборгованість згідно рахунку на оплату №24 від 14 березня 2022 року по оплаті комунальних платежів за лютий 2022 року у розмірі 2 495,47 грн., які нараховані відповідно до п.5.5 Договору, відповідно до якого вартість комунальних послуг (електроенергії, водопостачання, водовідведення), у тому числі експлуатаційні послуги (прибирання, охорона, пожежа сигналізація, обслуговування приміщень та прилеглої території) не входить до загального розміру орендної плати та підлягають додатковому відшкодуванню орендарем згідно виставлених рахунків, пропорційно до площі об`єкта, що орендується.

Відтак, у відповідача перед позивачем існує заборгованість за період січень-лютий 2022 року в розмірі 5 495,47 грн. з урахуванням відшкодування вартості комунальних послуг, яка не заперечується відповідачем у справі.

Згідно п. 9.1 договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору, сторона несе відповідальність, визначену цим договором та або чинним законодавством України. п. 9.2.1. Договору визначено, що у випадку прострочення по сплаті орендних платежів - неустойка в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних від простроченої суми, а також нараховує відповідачу пеню за прострочення орендної плати. У зв`язку із простроченням Орендарем грошового зобов`язання, позивачем нараховано відповідачу заборгованість у сумі 5495,47грн. з орендної плати та з оплати вартості комунальних послуг, 477,04грн. інфляційних збитків, 51,54грн. 3% річних та 356,53грн. пені.

Норми права та мотиви суду.

Предметом доказування є факт неналежного виконання умов договору та сплати штрафних санкцій.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 ЦК України).

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Одним із основних обов`язків орендаря у зобов`язанні з оренди майна є своєчасне та у повному обсязі внесення орендної плати.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до статті 761 цього Кодексу право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до п. 5.1. Договору загальний розмір орендної плати за Об`єкт становить 15 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок на місяць. Згідно п. 5.2. Договору орендна плата сплачується в безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця, вказаний у даному Договорі, не пізніше 15 числа кожного поточного місяця за кожен поточний розрахунковий місяць. Відповідно до матеріалів справи у відповідача також виникла заборгованість згідно рахунку на оплату №24 від 14 березня 2022 року по оплаті комунальних платежів за лютий 2022 року у розмірі 2 495,47 грн., які нараховані відповідно до п.5.5 Договору, відповідно до якого вартість комунальних послуг (електроенергії, водопостачання, водовідведення), у тому числі експлуатаційні послуги (прибирання, охорона, пожежа сигналізація, обслуговування приміщень та прилеглої території) не входить до загального розміру орендної плати та підлягають додатковому відшкодуванню орендарем згідно виставлених рахунків, пропорційно до площі об`єкта, що орендується.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як зазначено вище, з наявних у справі доказів слідує, що у відповідача виникла заборгованість по сплаті орендної плати за січень у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок, а також не було сплачено згідно рахунку на оплату №24 від 14 березня 2022 року по комунальні платежі за лютий 2022 року у розмірі 2 495,47 грн., які нараховані відповідно до п.5.5 Договору, відповідно до якого вартість комунальних послуг (електроенергії, водопостачання, водовідведення), у тому числі експлуатаційні послуги (прибирання, охорона, пожежа сигналізація, обслуговування приміщень та прилеглої території) не входить до загального розміру орендної плати та підлягають додатковому відшкодуванню орендарем згідно виставлених рахунків, пропорційно до площі об`єкта, що орендується.

Відтак, у відповідача перед позивачем існує заборгованість за період січень-лютий 2022 року в розмірі 5 495,47 грн. з урахуванням відшкодування вартості комунальних послуг, яка не заперечується відповідачем у справі та підлягає задоволенню.

Відповідно до п.11.5.договору сторони домовилися, що існування форс-мажорних обставин повинно бути підтверджено компетентним органом.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палати України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб. Відповідно до ст.14-1 цього ж закону Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Відповідно до п.3.3. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс -мажорних обставин (обставин непереборної сили), затверджених рішенням Президії ТПП України від 18 грудня 2014 року №44(5), сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - Сертифікат) - документ, за затвердженими Президією ТПП України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Отже, єдиним документом, що засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) є сертифікат. Доказів існування форс-мажорних обставин суду не надано. При цьому суд зазначає, що з норми ст.617 ЦК України слідує, що особа, яка порушила зобов`язання звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відтак ЦК звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язання, але аж ніяк не від виконання обов`язку за договором, як-то сплата орендних чи комунальних платежів.

Орендар повинен довести обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане, і він не відповідає за ці обставини. Належних та допустимих доказів існування форс-мажорних обставин відповідачем суду не надано.

Щодо стягнення пені.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно п. 9.1 договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору, сторона несе відповідальність, визначену цим договором та або чинним законодавством України. п. 9.2.1. Договору визначено, що у випадку прострочення по сплаті орендних платежів - неустойка в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожен день прострочення.

Враховуючи, що орендар прострочив оплату з орендних платежів з 17.01.2022 року по 05.06.2022 рік, орендодавець провів нарахування відповідачу пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених сум та провів нарахування відповідачу пені з несплачених комунальних платежів з 15.03.2022 року по 05.06.2022 рік у загальному розмірі 356,53грн.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Одночасно статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 253 ЦК України)

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 907/65/18, від 07.06.2019 у справі №910/23911/16 та від 22.08.2019 у справі №914/508/17.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, перевіривши періоди нарахування по кожному факту несплати орендної плати за кожен місяць окремо та по факту несплати комунальних платежів, з врахуванням Закону «України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», вимог ст. 232 ГК України, здійснивши перевірку нарахування пені, з врахуванням ч. 5 ст. 253 ЦК України, з врахуванням , та згідно ч. 6 ст. 232 ГК України, суд прийшов до висновку така нарахована позивачем правильно та стягненню підлягає пеня в сумі 356,53грн.

Щодо стягнення 3% річних суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

У зв`язку із простроченням Орендарем грошового зобов`язання, позивачем нараховано відповідачу 3% річних від прострочених сум які підлягали сплаті за кожен місяць окремо та від простроченої суми комунальних платежів, які підлягали сплаті, що складає 51,54грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Cплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, здійснивши перевірку нарахування позивачем 3% річних, з врахуванням ч. 5 ст. 253 ЦК України, з врахуванням розпорядження КМУ від 10.01.2019 №7-р «Про перенесення робочих днів у 2019» та ст.73 «Святкові і неробочі дні» - Кодексу законів про працю України, прийшов до висновку, що позивачем зазначено правильні періоди прострочення грошового зобо`язання та сум (комунальних платежів) від якої нараховувались 3% річних, відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3 % річних в сумі 51,54грн.

Щодо стягнення інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Дана правова позиція викладена постановою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Суд, перевіривши розрахунки позивача щодо стягнення 477,04грн. - інфляційних нарахувань, прийшов до висновку, що позивачем зазначено правильно суму боргу від сум яких здійснювались нарахування інфляційних втрат з урахуванням сум несплачених комунальних платежів, відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягають стягнення інфляційні втрати в сумі 477,04грн.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 232,90грн., що підтверджується квитанцією №Р24А3С8117 від 07.06.2022 року та додано до матеріалів справи квитанцію №ПН143 від 06 квітня 2022 року про сплату 248,10грн. грн. судового збору у наказному провадженні.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 2481,10 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76 - 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Смірнової Ірини Миколаївни ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Якубович Наталії Іванівни ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 5495,47грн. заборгованості, 477,04грн. -інфляційних збитків, 51,54грн. - 3% річних, 356,53грн. - пені та 2481,00грн. - судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 02.08.2022 року.

Суддя Коссак С.М.