ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.08.2022р. Справа №905/462/22

за позовом Приватного акціонерного товариства "АРКС", м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовконтракт», м.Маріуполь

про стягнення шкоди в сумі 45995,89 грн.

Суддя Левшина Г.В.

без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "АРКС", м.Київ, позивач, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовконтракт», м.Маріуполь, про стягнення шкоди в сумі 45995,89 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем страхового відшкодування згідно з договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у розмірі 145995,89 грн. та відшкодуванням страховиком винної сторони 100 000 грн. згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги на отримання решти страхового відшкодування у розмірі 45995,89 грн. від відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Ухвалою суду від 17.05.2022р. по справі №905/462/22 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

Відзив на позовну заяву, будь-яких заяв та/або клопотань відповідач до суду не надав. Одночасно, за висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовконтракт» було належним чином повідомлено про розгляд справи, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ч.5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Частиною 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

З 22.02.2022р. у зв`язку із закінченням знаків поштової оплати (поштових марок) та проведенням відповідних процедур закупівлі, господарський суд Донецької області не має можливості здійснювати відправку вихідної кореспонденції, про що на сайті суду було здійснено офіційне оголошення за наступним посиланням: https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/pres-centr/news/1258543/.

З огляду на зазначене, з метою повідомлення сторін про розгляд справи, судом було здійснено оголошення про те, що ухвалою від 26.10.2021р. відкрите провадження у справі №905/462/22, що підтверджується відповідною роздруківкою, яка міститься в матеріалах справи.

Крім того, ухвалу суду від 17.05.2022р. також було направлено на електронну пошту відповідача, яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у розділі Інформація про здійснення зв`язку з юридичною особою.

При цьому суд зазначає про неможливість повідомлення відповідача про місце, час та дату судового засідання, яке призначене на 17.05.2022р. телефонограмою, оскільки за номером телефону, який зазначений у відомостях в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо підприємства відповідача у розділі Інформація для здійснення зв`язку, а також у тексті позовної заяви, зв`язок не встановлено.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно із частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду 17.05.2022р. у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Зважаючи на те, що в ході розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст.42 Господарського процесуального кодексу України, суд згідно із ст.165 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу про суті заявлених вимог.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

03.03.2014р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (Програма. Все включено) №200-1-00600066-2-9-14405 (далі - Договір), предметом якого з-поміж іншого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом та іншим майном, вказаними у п.п.5,6 цього Договору.

Станом на момент звернення до суду із даним позовом Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» змінило своє найменування на Приватне акціонерне товариство "АРКС".

За умовами вказаного Договору застрахованим транспортним засобом є автомобіль "Peugeout Boxer", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , 2012 року випуску, колір білий.

14.10.2016р. по вул.Купріна в м.Маріуполі сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП), за участю застрахованого автомобіля «Peugeout Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 374743.

В результаті вказаної ДТП було пошкоджено застрахований позивачем автомобіль «Peugeout Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

ДТП сталася внаслідок порушення водієм транспортного засобу «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_3 п.10.2 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 16.11.2016 у справі 263/13286/16-п ОСОБА_3 , працюючого менеджером в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Азовконтракт», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Постанова набрала законної сили.

За змістом ч.ч.4, 6 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до Звіту №1099 по визначенню вартості відновалювальногго ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ від 25.11.2019р., вартість відновлювального ремонту автомобіля транспортного засобу «Peugeout Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначена у розмірі 199444,15 грн.

Згідно з рахунком-фактурою №1-0000042 від 07.11.2016р., виставленим ФОП Ройтблат Іриною Юріївною, вартість ремонту автомобіля «Peugeout Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 147599,19 грн.

За наслідками розгляду заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування 29.11.2016р. страховиком складено страховий акт №АХА2179368, відповідно до якого розмір страхового відшкодування складає 145995,89 грн.

На виконання умов Договору позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 145995,89 грн, що підтверджується платіжним дорученням №286862 від 30.11.2016р.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_3 , була застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО» згідно полісу № АК/1299465, яким встановлений ліміт відповідальності ПрАТ «СК «ВУСО» в розмірі 100 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

30.05.2017р. позивач звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування. 08.09.2017р. ПрАТ «СК «ВУСО» було сплачено на користь позивача 71010,30 грн. Рішенням Господарського суду м. Києва від 10.04.2019р. було стягнуто з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь позивача 28989,70 грн.

11.08.2020р. позивач звернувся до Київського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_3 про сплату залишку страхового відшкодування у розмірі 45995,89 грн. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 22.09.2020 по справі №953/12848/20 у задоволенні позовних вимог ПрАТ "АРКС" було відмовлено з огляду те, що ОСОБА_3 під час зазначеної дорожньо-транспортної пригоди діяв під час виконання своїх трудових обов`язків менеджера з продаж ТОВ «Азовконтракт».

14.12.2021р. позивач звернувся до відповідача із претензією за вих. №СУ/005085/4-3 про сплату залишку страхового відшкодування у розмірі 45995,89 грн. на підставі ст. ст. 1172, 1187 ЦК України.

Вказана претензія одержана відповідачем 23.12.2021р., що підтверджується витягом з сайту Укрпошти, проте залишена останнім без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується зі статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч.1 ст.25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, у відповідності до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №200-1-00600066-2-9-14405 від 03.03.2014р., у зв`язку із настанням страхового випадку (ДТП), за заявою власника транспортного засобу «Peugeout Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 145995,89 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного дорученя №286862 від 30.11.2016р.

Відповідно до ст.ст.512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги є суброгацією (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2018р. у справі №760/15471/15-ц, від 04.07.2018р. у справі №910/2603/17).

Здійснивши виплату страхового відшкодування за договором страхування, страховик набуває права потерпілої особи в межах здійсненої виплати. Він як кредитор не позбавлений права здійснити захист свого права шляхом звернення до страховика винної особи та в подальшому до особи, яка завдала такої шкоди.

За ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі №755/18006/15-ц, від 03.10.2018р. у справі №760/15471/15-ц).

Суд звертає увагу, що рішенням Київського районного суду м. Харкова по справі №953/12848/20 було встановлено, що водій транспортного засобу «Peugeout Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не є належним відповідачем у справі, оскільки він керував транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків, у зв`язку з чим саме ТОВ «Азовконтракт» як власник транспортного засобу має нести обов`язок з відшкодування шкоди, завданої її працівником.

На підставі ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому, згідно частини 1 статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Таким чином, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з такою особою у трудових відносинах, і шкоду заподіяно нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків. При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника (аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 12.09.2018 у справі №528/894/15-ц та від 17.10.2018 у справі №1519/9542/12).

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди, відповідно до вимог 1166 Цивільного кодексу України, покладено на відповідача.

Обставини справи свідчать, що ПрАТ «СК «ВУСО», як страховиком за полісом АК/1299465, виплачено позивачу страхове відшкодування в межах встановленого ліміту відповідальності у розмірі 100000,00 грн.

Оскільки розмір завданої шкоди перевищував ліміт відповідальності страховика за полісом АК/1299465, позивач звертався з претензією про виплату решти страхового відшкодування у розмірі 45995,89 грн. до відповідача, як роботодавця винної у скоєнні ДТП особи в порядку ст.1172 Цивільного кодексу України, яка залишена ним без задоволення. Зокрема, відповідні докази перерахування відповідачем на користь позивача решти коштів в сумі 45995,89 грн. в матеріалах справи відсутні.

Як наслідок, вимоги про відшкодування шкоди в сумі 45995,89 грн. є правомірними.

При цьому, щодо викладеного у позові клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності та поновлення строків позовної давності суд виходить з тих обставин, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 Цивільного кодексу України). За змістом норми цієї статті позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушено, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем відповідної заяви про застосування до позовних вимог строку позовної давності не надано. Таким чином, відповідні клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності та поновлення строків позовної давності суд не розглядає.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позов доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "АРКС", м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовконтракт», м.Маріуполь про стягнення шкоди в сумі 45995,89 грн. підлягають задоволенню у повному розмірі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76, 123, 126, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "АРКС", м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовконтракт», м.Маріуполь про стягнення шкоди в сумі 45995,89 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовконтракт» (87537, Донецька області, м.Маріуполь, вул.Купріна, буд.2, ) на користь Приватного акціонерного товариства "АРКС" (04070, м.Київ, вул.Іллінська, буд.8, ) шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, у розмірі 45995,89 грн. та судовий збір в сумі 2481,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 02.08.2022р.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.В. Левшина