РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2022Справа № 910/18229/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуба О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквіпмед»

про стягнення 5 153 479, 56 грн.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 01.08.2022.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 5 153 479, 56 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2021 позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків та спосіб їх усунення.

07.12.2021 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державноої адміністрації надійшла заява про усунення недоліків, відповідно до якої позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 15.11.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31.01.2022.

06.01.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквіпмед» надійшов відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 31.01.2022 представники позивача та відповідача надали усні пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи на 21.02.2022.

У судовому засіданні 21.02.2022 під розписку, підписану учасниками справи, було відкладено розгляд справи на 14.03.2022.

Судове засідання призначене на 14.03.2022 з розгляду справи не відбулося з об`єктивних причин, що не залежать від суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2022 було перепризначено розгляд справи на 04.07.2022.

04.07.2022 від Департаменту охорони здоров`я Закарпатської обласної державноої адміністрації надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засідання 04.07.2022 представник відповідача надав усні пояснення по справі, представник позивача у судове засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2022 було відкладено розгляд справи на 18.07.2022.

У судовому засіданні 18.07.2022 представником позивача було подано письмові пояснення по справі.

Представники позивача та відповідача у судовому засіданні 18.07.2022 надали усні пояснення по справі, на рахунок закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті не заперечували.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 01.08.2022.

У судовому засіданні 01.08.2022 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Департаментом охорони здоров`я Закарпатської обласної державної адміністрації (далі - Покупець/Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКВІПМЕД» (далі - Постачальник/Відповідач) було укладено Договір про закупівлю товарів для запобігання та лікування коронавірусу (COVID-19) № 12-С від 28 грудня 2020 року (далі - Договір), згідно умов якого Відповідач зобов`язався поставити Позивачу товар, а саме системи рентгенографічні Perform-X (8 комплектів).

У відповідності до пунктів 5.1., 5.2. розділу V «Поставка продукції» Договору, строк (термін) поставки (передачі) Товару: протягом 40 днів з дня укладання договору про закупівлю.Приймання - передача Товару по кількості та асортименту проводиться Покупцем (або його представником) в день приймання, що підтверджується підписанням матеріально-відповідальними особами Постачальника та Покупця, видаткової накладної.

Як зазначає позивач , відповідно до видаткових накладних: №12 від 18 березня 2021 року; №13 від 22 березня 2021 року; № 14 від 24 березня 2021 року; № 15 та № 16 від 26 березня 2021 року; №17 від 30 березня 2021 року; № 18 від 01 квітня 2021 року; № 19 від 02 квітня 2021 року, зобов`язання щодо поставки товару Відповідачем виконано з простроченням терміну, а зобов`язання щодо повернення невикористаних сум попередньої оплати не виконало зовсім.

Крім того, відповідно до пункту 5.5. Договору Постачальник зобов`язаний провести введення Товару в експлуатацію (інсталяцію, пусконалагоджувальні роботи, інструктаж для персонала методам роботи) за місцем поставки товару, в строки до 30 (тридцяти) днів із моменту отримання від Покупця письмового підтвердження готовності для введення Товару в експлуатацію. Підписання Сторонами Акта введення в експлуатацію засвідчує виконання Постачальником введення Товару в експлуатацію.

Позивачем було надіслано відповідачу письмове підтвердження (лист від 19.03.2021 №251/01.11.), яким просило здійснити введення товару в експлуатацію за місцем поставленого товару.

Однак, як зазначає Позивач, зобов`язання щодо введення Товару в експлуатацію (інсталяцію, пусконалагоджувальні роботи, інструктаж для персоналу методам роботи) за місцем поставки товару, Відповідачем виконано з простроченням терміну, що підтверджується актами введення в експлуатацію.

Пунктами 7.1., 7.2. та 7.3. , визначено, що

- у разі невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену Законами та цим Договором.

- у разі невиконання, або несвоєчасного виконання зобов`язань за цим Договором щодо строків поставки Товару, введення товару в експлуатацію, Гарантійного обслуговування Постачальник сплачує Покупцю неустойку у вигляді пені у розмірі 0,01 % від вартості несвоєчасно поставленого Товару, несвоєчасно введеного в експлуатацію Товару або терміну гарантійного обслуговування Товару за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

- у разі невчасного повернення невикористаних сум попередньої оплати Постачальник сплачує Покупцю неустойку у вигляді пені у розмірі 0,01 % від вартості невчасно повернутих невикористаних сум попередньої оплати за кожний день прострочення.

У зв`язку з чим Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з вимогою про стягнення з відповідача у вигляді пені та штрафу, інфляційних втрат (боргу) та трьох процентів річних від вартості несвоєчасно поставлених і невчасно введених в експлуатацію систем рентгенографічних та невчасно повернутих невикористаних сум попередньої оплати за весь термін прострочення в розмірі - 5 153 479, 56 грн., що складається з :

- пені за прострочення строків поставки та невчасне повернення невикористаних сум попередньої оплати в розмірі 2 960 723, 00 грн;

- пені за невчасне введення в експлуатацію 1 35 370, 50 грн;

- 3 % річних за невчасне повернення невикористаних сум попередньої оплати в розмірі 147 748, 86 грн.

- втрат від інфляції за невчасне повернення невикористаних сум попередньої оплати в розмірі 1 009 637, 20 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положення частини 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару

У відповідності до пунктів 5.1., 5.2. розділу V «Поставка продукції» Договору, строк (термін) поставки (передачі) Товару: протягом 40 днів з дня укладання договору про закупівлю. Приймання - передача Товару по кількості та асортименту проводиться Покупцем (або його представником) в день приймання, що підтверджується підписанням матеріально-відповідальними особами Постачальника та Покупця, видаткової накладної.

Відповідно до видаткових накладних: №12 від 18 березня 2021 року; №13 від 22 березня 2021 року; № 14 від 24 березня 2021 року; № 15 та № 16 від 26 березня 2021 року; №17 від 30 березня 2021 року; № 18 від 01 квітня 2021 року; № 19 від 02 квітня 2021 року Відповідачем було передано Позивачу Системи рентгенографічні Perform-X.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог зазначає, що ним було підготовлено для поставки Системи рентгенографічні, які є джерелом іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ) у кількості, вказаній у Договорі, однак, зі сторони Позивача були допущено неналежне виконання вимог законодавства для отримання такого товару в частині неотримання ліцензії на діяльність з використання джерел іонізуючого випромінювання, яка є обов`язковою для передачі Системи рентгенографічної Perform-X.

У відповідності до п. 2.6 Вимог та умов безпеки (ліцензійні умови) провадження діяльності з використання джерел іонізуючого випромінювання затверджених Наказом Державного комітету ядерного регулювання України від 02.12.2002 № 125 (далі - Ліцензійні умови) передача (збут) ДІВ здійснюється ліцензіантом тільки тим суб`єктам діяльності з ДІВ, які мають ліцензію на діяльність з ДІВ саме таких типів, що передаються.

Згідно ч. 11 ст. 32 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» ліцензіат зобов`язаний сповіщати орган державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки про кожне додаткове джерело іонізуючого випромінювання, а також про передачу джерела іонізуючого випромінювання іншій особі, яка має відповідний дозвіл. Ліцензіату заоороняється передавати джерело іонізуючого випромінюваний особі, яка не має відповідного дозволу.

Згідно абз. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії» у сфері використання ядерної енергії обов`язковому ліцензуванню підлягають такі види діяльності як використання джерел іонізуючого випромінювання.

03 лютого 2021 року Відповідач звернувся до Позивача та отримувачів медичного обладнання з проханням надати інформацію стосовно оформлення комунальними некомерційиими підприємствами ліцензій та надати копій таких ліцензій на право провадження діяльності з використання джерел іонізуючого випромінювання - системи рентгенографічної Pcrform-X.

22 лютого 2021 року Відповідач повторно звернувся до Позивача з листом про надання інформації стосовно оформлення комунальними некомерційиими підприємствами ліцензій, чим підтвердив готовність здійснити поставку товару за наявності у отримувачів відповідної ліцензії.

Як вбачається з матеріалів справи, ліцензії на право використання закладами охорони здоров`я систем рентгенографічних були оформлені лише в період з 10 по 24 березня 2021 року(копії наявні в матеріалах справи).

Після отримання відповідних ліцензій Позивачем, Відповідачем було порушено строки поставки, що підтверджується актами приймання-передачі: № 1 від 18.03.2021, № 2 від 22.03.2021, №3 від 30.03.2021, № 4 від 24.03.2021, № 5 від 02.04.2021, № 6 від 26.03.2021, № 7 від 01.04.2021, № 8 від 26.03.2021, що не заперечується відповідачем.

Крім того, згідно п. 5.5 Договору Постачальник зобов`язаний провести введення Товару в експлуатацію (інсталяцію, пусконалагоджувальні роботи, інструктаж для персоналу методам роботи) за місцем поставки товару в строк до 30 (тридцяти) днів із моменту отримання від Покупця письмового підтвердження готовності для введення Товару в експлуатацію. Підписання Сторонами Акта введення в експлуатацію засвідчує виконання Постачальником введення Товару в експлуатацію.

Лист Позивача від 19 березня 2021 року з проханням здійснити введення Товару в експлуатацію був отриманий Відповідачем 02 квітня 2021 року, що підтверджується поштовим конвертом та відомостями за штрих кодом поштового відправлення.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, тридцяти денний перебіг строку розпочався з 03 квітня 2021 року та закінчився 02 травня 2021 року, останній день строку припав на вихідний день - неділю.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦІ-С України якщо останній день СТРОКУ припадає на вихідний. святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку е перший за ним робочий день.

Згідно ст. 73 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) 01 травня - День праці с святковим і неробочим днем.

Згідно абз. З ст. 67 КЗпП України у випадку, коли святковий або неробочий день (стаття 73) збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого.

01 травня 2021 р. припадає на вихідний день - суботу, а тому переноситься на наступний робочий день - понеділок (03 травня 2021 р.).

Таким чином, понеділок 03 травня 2021 є вихідним днем, а першим робочим днем та останнім днем для введення товару в експлуатацію слід рахувати з 04 травня 2021 року.

Відповідачем, було введено товар в експлуатацію лише за Актом № 4 від 21.05.2021, Актом № 5 від 31.05.2021 та Актом № 8 від 28.05.2021, що не заперечується відповідачем.

16.02.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквіпмед» надійшли заперечення по справі, до яких позивачем додано Платіжне доручення від 31.01.2022 № 1325 з призначенням платежу «Сплата неустойки у вигляді пені за прострочення поставки товару згідно п. 7.2 Договору» на суму 23 225, 00 грн. та Платіжне доручення від 31.01.2022 № 1326 з призначенням платежу «Сплата неустойки у вигляді пені за прострочення введення товару в експлуатацію згідно п. 7.2 Договору» на суму 30 192, 50 грн.

Відповідні платежі здійснені за розрахунком відповідача, який містився у відзиві на позовну заяву.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору відбувається, зокрема, у випадку сплати суми боргу боржником.

За таких обставин, оскільки відповідачем частково сплачено позивачеві суму заборгованості у розмірі 53 417, 50 грн., провадження у справі в частині стягнення 53 417, 50 грн. заборгованості підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 вищезазначеного Закону України, розмір пені, передбачений статтею 1, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Господарський суд міста Києва дослідивши наявні в матеріалах справи подані сторонами докази дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення пені за прострочення строків поставки та невчасне повернення невикористаних сум попередньої оплати в розмірі 2 960 723, 00 грн;, пені за невчасне введення в експлуатацію 1 35 370, 50 грн; оскільки враховуючи вищезазначенні законодавчі акти затримка у поставці товару відбулась не з вини відповідача.

Крім того, дослідивши надані відповідачем у відзиві розрахунки за несвоєчасну поставку товару з моменту отримання ліцензій до дати фактичної поставки товару та з моменту отримання листа до введення товару в експлуатацію, суд вважає їх арифметично вірними.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за невчасне повернення невикористаних сум попередньої оплати.

Господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат та пені за невчасне повернення невикористаних сум попередньої оплати, оскільки Відповідач передав Позивачу товар на всю суму сплачену Позивачем. Вартість товару переданого Позивачу зафіксована в Актах приймання - передачі товару та видаткових накладних, які були додані до позовної заяви та становить 37 160 000 грн.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судовий збір в частині закриття провадження у справі підлягає стягненню з відповідача, оскільки погашення заборгованості відбулось після відкриття провадження у справі, а решта судового збору залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 910/18229/21 в частині стягнення 53 417 (п`ятдесят три тисячі чотириста сімнадцять) грн. 50 коп. закрити.

2. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКВІПМЕД» (Україна, 01042, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЧИГОРІНА, будинок 18, ) на користь ДЕПАРТАМЕНТУ ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ (Україна, 88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, ПЛОЩА НАРОДНА, будинок 4, ) - судовий збір у розмірі 801 грн. (вісімсот одна) грн. 27 коп.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.08.2022.

Суддя І.В. Алєєва