ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

01 серпня 2022 року Справа № 918/1092/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Василишин А.Р. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

на рішення Господарського суду Рівненської області від 18.05.2022

(ухвалене о 15:57 год. у м. Рівному, повний текст складено 30.05.2022)

у справі № 918/1092/21 (суддя Церковна Н.Ф.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення в сумі 1 184 870 грн 26 коп.

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс"

про стягнення в сумі 146 499 грн 67 коп.

за участю представників сторін:

від позивача за зустрічним позовом - Деркач В.В.;

від відповідача за зустрічним позовом - Горболис О.А.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" , в якій просило стягнути 1 184 870 грн 26 коп., з яких 1 161 320 грн 96 коп. основний борг, 7 541 грн 78 коп. 3% річних та 16 007 грн 52 коп. інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.06.2021 між ТОВ "Санрайс Логистикс" та ВП "Рівненська атомна електрична станція" було укладено Договір поставки № 53-122-01-21-10876, за умовами якого постачальник - ТОВ "Санрайс Логистикс" зобов`язується поставити товар 44110000-4 бітум дорожній, а Замовник зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації №1 (додаток №1 до договору).

27.07.2021 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору за якою, в зв`язку зі збільшенням ринкової вартості товару, було змінено ціну за одиницю Товару у бік збільшення, а також зменшено кількість товару, що планується поставити.

Вказаною додатковою угодою №1 було затверджено специфікацію №1 в новій редакції.

На виконання умов Договору, позивач належним чином виконав зобов`язання з поставки Товару, а саме - здійснив поставку товару загальною вартістю 1 633 017 грн 47 коп., що підтверджується рахунками-фактурою.

Відповідно до видаткових накладних позивачем було поставлено, а відповідачем було отримано Товар на загальну вартість 1 633 017 грн 47 коп.

Відповідач за поставлений товар перерахував позивачу лише 471 696 грн 51 коп., а іншу частину заборгованості не сплатив.

Позивач вказував, що станом на дату подачі позовної заяви, відповідачем всупереч умов, передбачених п, 6.1. Договору не виконані зобов`язання з оплати поставленого товару у повному обсязі та наявна прострочена заборгованість за Договором на загальну суму 1 161 320 грн 96 коп.

Також, позивач нарахував та заявив до стягнення 7 541 грн 78 коп. 3% річних та 16 007 грн 52 коп. інфляційних втрат.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" звернулося до Господарського суду Рівненської області із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс", в якій просило стягнути 146 499 грн 67 коп., а саме: 52 056 грн 87 коп. пені та 94 442 грн 80 коп. штрафу

Зустрічний позов обґрунтований тим, що позивачем за первісним позовом порушено умови договору в частині вчасності поставки товару, відтак відповідач за первісним позовом нарахував штрафні санкції передбачені договором.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 18.05.2022 у справі № 918/1092/21 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення в сумі 1 184 870 грн 26 коп. задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистик" 119 095 грн 84 коп. заборгованості за договором поставки №53-122-01-21-10876 від 14.06.2021, 3% річних у розмірі 7 541 грн 78 коп., 16 007 грн 52 коп. інфляційних та 50% судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1 201 грн 12 коп.

Закрито провадження в частині стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистик" 1 042 225 грн 12 коп. основного боргу.

В задоволені зустрічного позову відмовлено у повному обсязі.

При ухвалені вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що на виконання умов укладеного між сторонами Договору, ТОВ "Санрайс Логистикс" належним чином виконав зобов`язання з поставки товару, а саме здійснив поставку товару загальною вартістю 1 633 017 грн 47 коп., однак відповідач за первісним позовом здійснив часткову оплату такого товару, а саме перерахував 471 696 грн 51 коп., а іншу частину заборгованості не сплатив.

Тому, суд дійшов висновку, що станом на дату подачі позовної заяви, відповідачем за первісним позовом всупереч умов Договору, не виконані зобов`язання з оплати поставленого товару у повному обсязі та наявна прострочена заборгованість за Договором на загальну суму 1 161 320 грн 96 коп.

Також, суд встановив, що відповідач за первісним позовом після відкриття провадження у справі частково розрахувався з позивачем в розмірі 1 042 225 грн 12 коп., отже сума основного боргу відповідача становить 119 095 грн 84 коп.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 627, 629, 655, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 175, 179 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про обґрунтованість, а як наслідок і задоволення первісної позовної вимоги про стягнення 119 095 грн 84 коп. основного боргу та закриття провадження у цій справі в частині стягнення основного боргу в сумі 1 042 225 грн 12 коп. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Щодо первісного позову в частині стягнення 3% річних у розмірі 7 541 грн 78 коп. та інфляційних втрат в розмірі 16 007 грн 52 коп., то суд застосувавши положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних, судом встановлено, що останній здійснено арифметично вірно, а тому суд дійшов висновку про задоволення первісного позову в цій частині.

Відмовляючи в задоволені зустрічного позову, суд вказав, що:

- ТОВ "Санрайс Логистик", з метою збереження власної ділової репутації, здійснило вчасну поставку продукції відповідачу за первісним позовом в кількості 23,54 тони за значно нижчими цінами, ніж ринкові;

- Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" виступила відповідачем з січня 2020 року по травень 2022 року у понад 160 спорах пов`язаних із не виконанням цивільних угод в частині їхньої оплати відповідачем. На підставі викладеного суд, вбачає в діях Відповідача умисне відтермінування погодження вартості товару та не добросовісну поведінку щодо цивільно-правових відносин з іншими контрагентам;

- умови договору передбачають лише фінансову відповідальність ТОВ "Санрайс Логистик", разом з тим, жодного виду відповідальності для відповідача за первісним позовом не встановлюють;

- відповідачем за первісним позовом не надано суду жодного доказу понесення будь-яких збитків, погіршення фінансового стану чи ускладнення в господарській діяльності від затримки поставки товару.

Місцевий господарський суд дійшов висновків, що затримка поставки відбулась з вини замовника, а понесення будь-яких збитків, погіршення фінансового стану чи ускладнення в господарській діяльності відповідачем за первісним позовом документально не доведено, і враховуючи встановлені обставини та збереження правового (розумного) балансу між позивачем та відповідачем, дійшов висновку, що зустрічний позов не підлягає до задоволення.

Розглядаючи зустрічний позов, суд застосував відповідні положення ст. ст. 3, 13, 525, 526, 611 ЦК України, ст. ст. 193, 216, 218, 230, 233 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням із апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду звернулося Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", у якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 18.05.2022 у справі № 918/1092/21 в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити зустрічний позов.

Незрозумілим є посилання суду на те, що ринкова вартість поставленої продукції становила іншу суму, оскільки, здійснивши поставку продукції, ТОВ "Санрайс Логистик" частково виконало взяте на себе зобов`язання за договором поставки, хоча і невчасно.

Самим фактом укладення договору сторони погодили вартість продукції за договором.

Безпідставним є висновок щодо пов`язаності цивільно-правових відносин з іншими контрагентами та кількості спорів відносно цієї конкретної справи.

Зазначення судом у рішенні, що відповідачем за первісним позовом не надано суду жодного доказу понесення будь-яких збитків, погіршення фінансового стану чи ускладнення в господарській діяльності від затримки поставки товару є безпідставним, оскільки позов не містить вимоги про стягнення збитків, а стосується стягнення пені та штрафу в розмірі передбаченому договором за порушення строку поставки зазначеного у договорі.

Судом першої інстанції залишено поза увагою та не надано правової оцінки аргументованим доводам позивача за зустрічним позовом, що викладені у відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву № 447/001-юр від 11.01.2022

ТОВ "Санрайс Логистик" подало суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить залишити рішення Господарського суду Рівненської області від 18.05.2022 у справі №918/1092/21 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з таких підстав.

10.06.2021 позивачем на адресу скаржника було направлено лист № 557- 06/2021 згідно якого повідомлялось, що в зв`язку з тим, що ціни на ринку нафтопродуктів є динамічними та залежать від котирувань на світовому ринку нафтопродуктів, курсу іноземних валют та інших умов, вартість бітуму в порівнянні з вартістю яка була запропонована та діяла в травні 2021 року зросла майже на 14 % та повідомив відповідача про готовність укласти договір на умовах, визначених у тендерній пропозиції позивача, але за умови подальшого укладення до початку виконання договору відповідної додаткової угоди про збільшення ціни за одиницю товару пропорційно збільшенню ціни бітуму на ринку України.

02.07.2021 від відповідача надійшов лист про відмову останнього від укладення додаткової угоди про підвищення вартості товару в зв`язку з нібито не підтвердження збільшення вартості Товару документами, що надавались позивачем.

15.07.2021 ТОВ "Санрайс Логистик", незважаючи на збитковість такої операції, з метою збереження власної ділової репутації, здійснило поставку продукції відповідачу в кількості 23,54 тони за значно нижчими цінами, ніж ринкові.

Відповідач, зловживаючи своїми правами, що проявлялись у непогодженні внесення змін до договору, незважаючи на ту обставину, що позивачу через тривале ігнорування відповідачем норм п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" було завдано збитків, намагається скасувати законне рішення суду першої інстанції та стягнути з Позивача штрафні санкції у вигляді пені та штрафу за несвоєчасну поставку.

Скаржником не надано суду першої інстанції жодного доказу понесення будь-яких збитків, погіршення фінансового стану чи ускладнення в господарській діяльності, натомість позивачем було доведено понесення збитків через тривале ігнорування відповідачем норм п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" в частині збільшення вартості продукції.

Умови договору передбачають лише фінансову відповідальність ТОВ "Санрайс Логистик", разом з тим, жодного з виду відповідальності для Скаржника не встановлюють

Скаржник, незважаючи на отримання продукції від позивача, не здійснюючи впродовж значного часу оплату за поставлену продукцію та користуючись чужими грошовими коштами, додатково здійснює нарахування штрафних санкцій, намагаючись фактично збагатитись за рахунок позивача.

Відповідач за первісним позовом, як, нібито, дати отримання продукції, повністю співпадають з датами видачі ярликів на придатну продукцію, які оформлювались самим же скаржником за результатами перевірки якості отриманої від позивача продукції. При цьому перевірка якості проводилась Скаржником через певний проміжок часу після фактичного отримання продукції.

Скаржник здійснює нарахування пені й за ті дні в яких фактично було здійснено постачання продукції.

За наведеного, ТОВ "Санрайс Логистик" вважає апеляційну скаргу безпідставною, та такою, що задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції абсолютно законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду 01.08.2022 представник скаржника підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що судом першої інстанції при винесенні оскарженого рішення в частині відмови в задоволені зустрічного позову було порушено норми матеріального та процесуального права. З огляду на вказане, вважає, що рішення Господарського суду Рівненської області від 18.05.2022 у справі №918/1092/21 в частині відмови в задоволенні зустрічного позову слід скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити зустрічний позов.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистик" в судовому засіданні заявив, що з доводами скаржника не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржене рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. З огляду на зазначене, просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції, в оскарженій частині, залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухвалені рішень норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Господарського суду Рівненської області від 18.05.2022 у справі № 918/1092/21 скасувати в частині відмови в задоволенні зустрічного позову, ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистик" (далі - постачальник) за результатами закупівлі UA-2021-03-12-009639-b згідно Закону України "Про публічні закупівлі", було укладено Договір поставки № 53-122-01-21-10876 від 14.06.2021 (далі Договір; т. 1, а. с. 9-13), згідно умов якого ТОВ "Санрайс Логистик" було взяте на себе зобов`язання поставити Замовнику продукцію (бітум дорожній) вартістю 1 721 109 грн 56 коп.

Пунктом 3.1. Договору сторонами погоджено, що продукція поставляється постачальником в строк по 30.06.2021. Продукція поставляється постачальником на умовах DDP згідно Інкотермс-2010, місце поставки - 34400, місто Вараш, Рівненська область, склад ВП "Рівненська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом".

Відповідно до п. 4.1. Договору кількість та асортимент продукції визначається специфікацією № 1 до даного договору.

Згідно із п. 8.4. Договору датою поставки продукції є дата підписання видаткової накладної або накладної Замовником.

У випадку порушення строків поставки постачальник зобов`язується сплатити замовнику пеню в розмірі 0.1% вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб, постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості (п. 9.1. Договору).

Відповідно до п. 9.2. Договору сторонами погоджено, що строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій передбачених пунктом 9.1. даного договору становить 3 роки.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів які застосовують печатку). Строк дії даного договору - по 31.12.2021, а в частині виконання гарантійних зобов`язань постачальника, що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків (п. 12.1. Договору).

Відповідно до Специфікації № 1 до Договору поставки № 53-122-01-21-10876 від 14.06.2021 (Додаток № 1), сторонами погоджено кількість та асортимент продукції, а саме Бітум дорожній марки 70/100 в кількості 109 тон, ціна за одиницю без ПДВ 13 158 грн 33 коп. (т. 1, а. с. 14).

Додатком № 2 до Договору поставки № 53-122-01-21-10876 від 14.06.2021 сторонами погоджено технічну специфікацію (т. 1, а. с. 15).

Листом №557-06/2021 від 10.06.2021 позивач за первісним позовом запропонував Відповідачу за первісним позовом збільшити вартість товару (т. 1, а. с. 141-142).

02.07.2021 від відповідача за первісним позовом направив лист № 11625/041 про відмову від укладення додаткової угоди про підвищення вартості товару в зв`язку з не підтвердженням збільшення вартості товару документами, що надавались продавцем (т. 1, а. с. 143-144).

12.07.2021, у відповідь на листи позивача за первісним позовом про надання на вимогу відповідача за первісним позовом документів, які можуть підтверджувати збільшення вартості продукції, було отримано черговий лист № 12193/041 з вимогою надання додаткових документів (т. 1, а. с. 145).

15.07.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистик" було здійснено поставку товару в кількості 23,54 тонн на загальну суму 371 696 грн 51 коп., що підтверджується рахунком-фактурою № 705 від 15.07.2021, видатковою накладною № 749 від 15.07.2021, товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № Р749 від 15.07.2021, довіреністю № 76 від 15.07.2021 (т. 1, а. с. 19-23).

27.07.2021 між замовником та постачальником було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поставки № 53-122-01-21-10876 від 14.06.2021 про збільшення ціни на продукцію за договором, зменшення кількості товару, шляхом внесення змін до Договору та Специфікації №1 (т. 1, а. с. 17-18).

При цьому, за умовами нової специфікації, ТОВ "Санрайс Логистик" мало допоставити замовнику 77,7 т. товару, без врахування поставки, здійсненої 15.07.2021.

В подальшому, ТОВ "Санрайс Логистик" здійснило 3 поставки товару, а саме:

- 31.07.2021 в кількості 23,86 тонн на суму 414 305 грн 04 коп., що підтверджується рахунком-фактурою № 844 від 31.07.2021, видатковою накладною № 850 від 31.07.2021, товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № Р850 від 31.07.2021, довіреністю № 85 від 30.07.2021 (т. 1, а. с. 24-28);

- 04.08.2021 в кількості 25,22 тонн на суму 437 920 грн 08 коп., що підтверджується рахунком-фактурою № 894 від 04.08.2021, видатковою накладною № 925 від 04.08.2021, товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № Р925 від 04.08.2021 (т. 1, а. с. 29-31);

- 05.08.2021 в кількості 23,56 тонн на суму 409 095 грн 84 коп., що підтверджується рахунком-фактурою № 909 від 05.08.2021, видатковою накладною № 936 від 05.08.2021, товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № Р936 від 05.08.2021 (т. 1, а. с. 32-34);

Тобто, в період з 31.07.2021 по 05.08.2021 ТОВ "Санрайс Логистик" поставив замовнику товар в загальній кількості 72,64 тонн, що на 5,06 тонн менше, ніж передбачено Специфікацією №1, в редакції Додаткової угоди № 1 до Договору поставки № 53-122-01-21-10876 від 14.06.2021

При цьому, сторони не мають претензій одна до одної щодо недопоставки цих 5,06 тонн, оскільки таке відхилення передбачене п. 4.3. Договору.

Також, матеріалами справи підтверджується та не заперечується учасниками справи, що відповідач здійснив часткову оплату за поставлений товар, як до звернення первісного позивача з первісним позовом до суду, так і після відкриття провадження у цій справі, на загальну суму 1 513 921 грн 63 коп.

В свою чергу, неналежне виконання ТОВ "Санрайс Логистик" свого обов`язку щодо своєчасної поставки товару, стало причиною нарахування замовником штрафних санкцій та пред`явлення зустрічного позову про їх стягнення.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

В силу ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд зазначає, що скаржник, звертаючись із апеляційної скаргою просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 18.05.2022 у справі № 918/1092/21 в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити зустрічний позов, тобто скаржник оскаржує рішення суду лише у відмові в задоволені зустрічного позову.

Одночасно, висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення первісного позову, закриття провадження в частині стягнення 1 042 225 грн 12 коп., скаржник не оскаржує.

Надаючи оцінку доводам скаржника, викладеним в апеляційній скарзі, апеляційний господарський суд враховує таке.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

У відповідності до ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Як убачається із встановлених обставини у даній справі, між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі Договору поставки № 53-122-01-21-10876 від 14.06.2021 та Специфікації № 1.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ст.525 ЦК України зазначено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, крім випадків передбачених законом або договором.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно (ч. 1 ст. 551 ЦК України).

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді, грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із п. 9.1. Договору у випадку порушення строків поставки постачальник зобов`язується сплатити замовнику пеню в розмірі 0.1% вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб, постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Судом вище встановлено, що відповідач за первісним позовом мав поставити позивачу за первісним позовом товар в строк по 30.06.2021 (п. 3.1. Договору)

При цьому, поставки відбулися 15.07.2021, 31.07.2021, 04.08.2021 та 05.08.2021, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та визнається учасниками справи.

Отже, постачальник порушив встановлений Договором строк поставки, а тому замовник правомірно нарахував штрафні санкції передбачені п. 9.1. Договору.

Перевіряючи наведений відповідачем за зустрічним позовом розрахунок пені, суд встановив, що він містить помилки, зокрема невірні періоди прострочення, а тому взявши до уваги встановлені обставини справи (фактичні дати поставки, укладання додаткової угоди), заявлений зустрічним позивачем кінець періоду нарахування, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що правильними періодами та сумами, на які потрібно нараховувати штрафні санкції (сума непоставленого товару) є:

- з 01.07.2021 до 14.07.2021, сума непоставленого товару 1 721 109 грн 56 коп.;

- з 15.07.2021 до 26.07.2021, сума непоставленого товару 1 349 413 грн 05 коп.;

- з 27.07.2021 до 30.07.2021, сума непоставленого товару 1 349 182 грн 80 коп.;

- з 31.07.2021 до 03.08.2021, сума непоставленого товару 934 877 грн 76 коп.;

- з 04.08.2021 до 05.08.2021, сума непоставленого товару 496 957 грн 68 коп.

В свою чергу, розмір пені за вказані періоди буде становити:

- з 01.07.2021 до 14.07.2021 сума пені 24 095 грн 53 коп.;

- з 15.07.2021 до 26.07.2021 сума пені 16 192 грн 96 коп.;

- з 27.07.2021 до 30.07.2021 сума пені 5 396 грн 73 коп.;

- з 31.07.2021 до 03.08.2021 сума пені 3 739 грн 51 коп.;

- з 04.08.2021 до 05.08.2021 сума пені 993 грн 92 коп.

Всього 50 418 грн 65 коп.

Таким чином, враховуючи усе вищевикладене, зустрічний позов в частині стягнення 52 056 грн 87 коп. пені підлягає частковому задоволенню, а в частині стягненні 1 638 грн 22 коп. слід відмовити, у зв`язку із безпідставністю.

Щодо стягнення 94 442 грн 80 коп. штрафу, суд апеляційної інстанції перевіривши його розрахунок не вбачає помилок у його розрахунку, а за встановлених обставин справи та наведених вище норм права, дійшов висновку про задоволення зустрічного позову в цій частині в повному обсязі.

Щодо посилання ТОВ "Санрайс Логистик" та суду першої інстанції на те, що умовами Договору передбачено лише фінансову відповідальність ТОВ "Санрайс Логистик", суд зазначає, що в силу ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В цьому випадку, ТОВ "Санрайс Логистик" взяло на себе обов`язки щодо поставки товару, а тому відповідно до ст. 526 ЦК України мав належним чином виконати їх, а у випадку їх невиконання нести відповідальність, встановлену законом та Договором.

Також, суд не погоджується із судом першої інстанції у висновках, що однією із підстав відмови в задоволенні зустрічного позову є поставка товару за цінами нижче ринкових, оскільки такі висновки не ґрунтуються на нормах закону, умовах договору, укладеного між сторонами, а окрім того такі висновки є припущеннями суду першої інстанції.

Доводи ТОВ "Санрайс Логистик" щодо відсутність збитків у позивача за зустрічним позовом не можуть бути підставою для відмови в задоволені зустрічного позову, оскільки їх наявність не є предметом доказування при стягненні штрафних санкцій з контрагента за неналежне виконання ним договірних зобов`язань, а в цій справі може досліджуватися лише при розгляді питання щодо зменшення таких санкцій.

При цьому, судом встановлено, що ТОВ "Санрайс Логистик" подало до суду першої інстанції клопотання, відповідно до якого просив відмовити в задоволені зустрічного позову, а у випадку його задоволення, зменшити розмір санкцій до однієї гривні (т. 1, а. с. 214-215).

Щодо такого клопотання, суд зазначає, що воно подане 08.02.2022 (підтверджується відміткою суду першої інстанції), в той час як ухвалою місцевого господарського суду від 01.02.2022 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (т. 1, а. с. 200-201).

Тобто, вказане клопотання було подане після закриття підготовчого провадження і переходу до розгляду справи по суті.

За приписами ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження, сере іншого, є: з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Відповідно до норм ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання.

При цьому, клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на підставі ст. 551 ЦК України та ст. 233 Господарського кодексу України, на переконання суду апеляційної інстанції, за своєю суттю відноситься до заяв по суті спору, оскільки в ньому, сторона яка його подає, заперечує проти розміру штрафних санкцій, має надати відповідні докази на підтвердження своєї позиції, і така заява має бути подана на стадії підготовчого провадження, метою якого є встановлення вимог і заперечень учасників справи.

Тому, враховуючи, що відповідна заява була подана після закриття підготовчого провадження, а також те, що в суді апеляційної інстанції представник відповідача за зустрічним позовом не просив суд зменшити розмір неустойки, апеляційний господарський суд не надає оцінку, наведеним у відповідному клопотанні підстав для зменшення штрафу та пені, та не розглядає його.

В той же час, суд першої інстанції розглядаючи зустрічний позов не надав оцінку вищевказаному, порушив баланс інтересів сторін, оскільки притягнув замовника до встановленої законом відповідальності за порушення умов Договору, при цьому фактично звільнив від відповідальності, передбаченої умовами Договору постачальника, за допущені їм порушення, дійшов до помилкових висновків, наслідком чого стала відмова в задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, частково підтверджуються встановленими судом апеляційної інстанції обставинами справи.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи (п. 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи вказане, апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", скасування рішення Господарського суду Рівненської області від 18.05.2022 у справі № 918/1092/21 в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та ухвалення в цій частині нового рішення про часткове задоволення зустрічного позову.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 18.05.2022 у справі № 918/1092/21 скасувати в частині відмови в задоволенні зустрічного позову.

Ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

В решті рішення Господарського суду Рівненської області від 18.05.2022 у справі №918/1092/21 залишити без змін, виклавши п. 5 резолютивної частини рішення в такій редакції:

"5. Зустрічний позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" (36014, Полтавська область, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 2, оф. 209, код 42044752) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3 код 24584661) від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, Рівненська область, м. Вараш, код 05425046) 50 418 грн 65 коп. пені, 94 442 грн 80 коп. штрафу та 2 244 грн 58 коп. судового збору за подання зустрічної позовної заяви.

В стягненні 1 638 грн 22 коп. пені відмовити.".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайс Логистикс" (36014, Полтавська область, м. Полтава, вул. Європейська, буд. 2, оф. 209, код 42044752) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3 код 24584661) від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, Рівненська область, м. Вараш, код 05425046) 3 366 грн 86 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Господарському суду Рівненської області видати накази на виконання цієї постанови.

5. Справу № 918/1092/21 надіслати Господарському суду Рівненської області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "04" серпня 2022 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.