ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2022 р. Справа№ 910/1168/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Барсук М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Реуцькій Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Волошина Є.В. (довіреність від 15.11.2021 №26);

від відповідача: Рудюк Ю.А. (довіреність від 22.02.2022 №8);

від третьої особи: Переяславська М.В. (ордер серія АЕ №1143719 від 18.07.2022),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.02.2022 про забезпечення позову

у справі №910/1168/22 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат"

до державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго"

про зобов`язання припинити дії, визнати вимоги такими, що не підлягають виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» подано до господарського суду міста Києва позовну заяву до державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», в якій позивач просить суд:

1) Зобов`язати державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» припинити дії, що обмежують постачання електричної енергії товариству з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

2) Визнати таким, що не підлягає виконанню лист-вимогу щодо відключення споживача - товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» №44/09-11301/ПОН від 29.12.2021.

3) Визнати таким, що не підлягає виконанню вимогу про припинення постачання електричної енергії №44/09-000189/В від 20.05.2020.

4) Визнати таким, що не підлягає виконанню вимогу про припинення постачання електричної енергії №44/09-000278/В від 04.01.2021.

04.02.2022 позивачем до господарського суду міста Києва подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», публічному акціонерному товариству «Запоріжжяобленерго» та іншим особам, що здійснюють постачання (продаж), розподіл, передачу електроенергії вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії та/або відключення від електропостачання товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» до вирішення справи по суті.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.02.2022 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" про забезпечення позову задоволено.

Заборонено державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго" вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії та/або відключення від електропостачання товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат".

Постановляючи дану ухвалу, суд першої інстанції вказав, що забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу та третій особі вчиняти дії щодо припинення постачання електричної енергії позивачу є необхідним, оскільки до вирішення судом питання правомірності вимог державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» щодо припинення електропостачання, застосування саме такого заходу забезпечить безперервну виробничу діяльність металургійного підприємства та убезпечить від можливих катастрофічних наслідків екологічного та техногенного характеру, що загрожують життю і здоров`ю людей; позивач не нестиме додаткових витрат, що безпосередньо пов`язані з припиненням постачання електричної енергії.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 10.02.2022 по справі №910/1168/22 про задоволення заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт вказав, що вжиті заходи забезпечення позову обмежують права та законні інтереси ПАТ «Запоріжжяобленерго», як оператора системи розподілу, є втручанням та перешкоджанням господарської діяльності третьої особи та унеможливлює виконання обов`язків, покладених на третю особу законодавством України у сфері електроенергетики. Апелянт зазначає, що вжитий захід забезпечення позову фактично позбавив позивача статусу споживача, на якого розповсюджуються вимоги п. 7.5. Правил та 11.5 Кодексу системи розподілу у разі настання будь-якої із підстав, встановлених даними розділами. Також апелянт вказав, що судом в порушення норм процесуального права не здійснено оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову .

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" було введено воєнний стан в Україні, із змінами Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022 та від 17.05.2022 №341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2022 апеляційну скаргу у справі №910/1168/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі №910/1168/22 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів про сплату судового збору у розмірі 2 481,00 грн., подання до суду відповідної заяви про усунення недоліків. Роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

27.06.2022 через систему «Електронний суд» Північного апеляційного господарського суду скаржником на виконання вимог ухвали суд про залишення апеляційної скарги без руху було подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, а саме докази сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 відкрито апеляційне провадження у справі №910/1168/22 та призначено справу до розгляду на 19.07.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2022 розгляд справи було відкладено на 09.08.2022.

09.08.2022 через канцелярію суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 09.08.2022 представник третьої особи, підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача, заперечив проти вимог апеляційної скарги просив її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представника відповідача, підтримав вимоги апеляційної скарги третьої особи, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» подано до господарського суду міста Києва позовну заяву до державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», в якій позивач просить суд:

1) Зобов`язати державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» припинити дії, що обмежують постачання електричної енергії товариству з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

2) Визнати таким, що не підлягає виконанню лист-вимогу щодо відключення споживача - товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» №44/09-11301/ПОН від 29.12.2021.

3) Визнати таким, що не підлягає виконанню вимогу про припинення постачання електричної енергії №44/09-000189/В від 20.05.2020.

4) Визнати таким, що не підлягає виконанню вимогу про припинення постачання електричної енергії №44/09-000278/В від 04.01.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 01.01.2022 переходу позивача по «постачальника останньої надії» - ДПЗД «Укрінтеренерго» не відбулося, оскільки 30.12.2021 між позивачем та ТОВ «Електротрейдінг Груп» було укладено договір №ДД-21/0386 про купівлю-продаж електричної енергії, у зв`язку з чим відповідач не мав права вчиняти дії щодо обмеження постачання електроенергії позивача та не мав права направляти лист-вимогу №44/09-11301/ПОН від 29.21.2021 оператору розподілу (ПАТ «Запоріжжяобленерго») для виконання.

В подальшому, позивачем до господарського суду міста Києва подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», публічному акціонерному товариству «Запоріжжяобленерго» та іншим особам, що здійснюють постачання (продаж), розподіл, передачу електроенергії вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії та/або відключення від електропостачання товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» до вирішення справи по суті.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.02.2022 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" про забезпечення позову задоволено.

Заборонено державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго" вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії та/або відключення від електропостачання товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат".

Постановляючи оскаржувану ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції вказав, що забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу та третій особі вчиняти дії щодо припинення постачання електричної енергії позивачу є необхідним, оскільки до вирішення судом питання правомірності вимог державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» щодо припинення електропостачання, застосування саме такого заходу забезпечить безперервну виробничу діяльність металургійного підприємства та убезпечить від можливих катастрофічних наслідків екологічного та техногенного характеру, що загрожують життю і здоров`ю людей; позивач не нестиме додаткових витрат, що безпосередньо пов`язані з припиненням постачання електричної енергії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, а саме якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.07.2020 у справі №914/2157/19, від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/19, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Крім того, має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Перелік заходів забезпечення позову наведений в ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивач просив суд:

1) Зобов`язати державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» припинити дії, що обмежують постачання електричної енергії товариству з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

2) Визнати таким, що не підлягає виконанню лист-вимогу щодо відключення споживача - товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» №44/09-11301/ПОН від 29.12.2021.

3) Визнати таким, що не підлягає виконанню вимогу про припинення постачання електричної енергії №44/09-000189/В від 20.05.2020.

4) Визнати таким, що не підлягає виконанню вимогу про припинення постачання електричної енергії №44/09-000278/В від 04.01.2021.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Звертаючись з заявою про забезпечення позову, заявник вказує, що 29.12.2021 відповідачем (ДПЗД «Укрінтеренерго») було направлено на адресу ПАТ «Запоріжжяобленерго» (надалі та/або Оператор розподілу) лист-вимогу №44/09-11301/ПОН від 29.12.2021 (а.с. 35, 36) щодо відключення споживача товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» 01.01.2022 о 00:01 год., або з першого дня відновлення договірних відносин з постачальником «останньої надії» за борги минулих років, та обов`язку ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснити відключення ТОВ «ЗТМК» від електропостачання 01.01.2022 о 00:01 год. Даний лист на думку позивача є незаконним та таким, що не підлягає виконанню.

Оператором системи розподілу є ПАТ «Запоріжжяобленерго». Взаємовідносини ТОВ «ЗТМК» з ПАТ «Запоріжжяобленерго» врегульовано договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №76 від 01.01.2019 (на умовах договору про постачання електричної енергії №76 від 01.12.2012).

Як зазначає заявник, на виконання листа-вимоги №44/09-11301/ПОН від 29.12.2021 з метою відключення ТОВ «ЗТМК» від електропостачання ПАТ «Запоріжжяобленерго» було здійснено виїзд за місцезнаходженням струмоприймачів ТОВ «ЗТМК» з метою їх відключення. Відключення струмоприймачів не відбулося у зв`язку з недопуском співробітників ПАТ «Запоріжжяобленерго», що підтверджується актом ПАТ «Запоріжжяобленерго» про не допуск О/р №76 від 31.12.2021 на територію ТОВ «ЗТМК» (а.с. 30).

Позивач зауважує про те, що ОСР (ПАТ «Запоріжжяобленерго») не позбавлений права та технічної можливості здійснити відключення від електропостачання ТОВ «ЗТМК» не потрапляючи на його територію з джерел постачання електроенергії, які відносяться до технологічної сфери ОРС незалежних від ТОВ «ЗТМК».

За твердженням заявника, станом на день подання цієї заяви про вжиття заходів забезпечення позову загроза відключення ТОВ «ЗТМК» від електропостачання оператором системи розподілу продовжує існувати, більше того загроза є вкрай реальною, оскільки 01.02.2022 на вимогу постачальника - ДПЗД «Укрінтеренерго» на територію ТОВ «ЗТМК» з`явилися співробітники ПАТ «Запоріжжяобленерго» для відключення товариства. Відключення струмоприймачів не відбулося у зв`язку з недопуском співробітників ПАТ «Запоріжжяобленерго», що підтверджується актом ПАТ «Запоріжжяобленерго» про недопуск О/р №76 від 01.02.2022 на територію ТОВ «ЗТМК» (а.с. 31 ).

Тобто заявник вказує, що існує реальна загроза в будь-який момент з моменту складання ПАТ «Запоріжжяобленерго» акту про недопуск від 01.02.2022 припинення (обмеження) електропостачання TOB «ЗТМК» з центрів живлення (не потрапляючи на територію Товариства з джерел постачання електроенергії які відносяться до технологічної сфери ОРС незалежних від ТОВ «ЗТМК»).

Також, реальність загрози відключення позивача підтверджується попередженням ДПЗД «Укрінтеренерго» про припинення постачання електричної енергії №44/11-003470/П від 01.02.2022 (а.с. 55), яке надійшло на адресу позивача 01.02.2022, в якому зазначено, що постачання електричної енергії буде припинено 16.02.2022 та на те, що крім календарної дати та часу припинення електропостачання визначених в цьому попередженні, також вважати датою та часом припинення постачання електричної енергії 00:00 год. 01.02.2022.

Закон України "Про ринок електричної енергії" (далі - Закон № 2019-VIII) визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажом, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Законом України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що учасниками ринку електричної енергії є виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець та споживач, які проводять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цим Законом.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312, прийнятою відповідно до Законів України "Про ринок електричної енергії" та "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила №312).

Колегією суддів враховано, що пунктом 7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється: електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема, заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

Відповідно до п. 7.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу.

Згідно п. 11.5.12 Кодексу системи розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП №310 від 14.03.2018, електропостачальник має право звернутися до ОСР щодо припинення електроживлення Користувача (споживача електричної енергії), з яким електропостачальником укладено договір про постачання електричної енергії. У зверненні електропостачальник повинен, зокрема, зазначити дані, що ідентифікують відповідного споживача електричної енергії (EIC-код), та причину (підставу) припинення електроживлення такого споживача електричної енергії.

ОСР не має права вимагати від електропостачальника обґрунтування причини (підстави) припинення електроживлення, якщо вона відповідає випадкам, визначеним Правилами роздрібного ринку електричної енергії. У випадках, не передбачених Правилами роздрібного ринку електричної енергії, ОСР має право відхилити звернення електропостачальника, про що повідомляє електропостачальника протягом 2 робочих днів з дати отримання звернення.

Попередження про припинення електроживлення надсилається ОСР одночасно електропостачальнику та відповідному споживачу електричної енергії за 5 робочих днів до запланованої дати обмеження/припинення розподілу електричної енергії.

ОСР не розглядає заперечення щодо припинення електроживлення або звернення щодо неправомірності дій електропостачальника від споживачів електричної енергії.

ОСР повинен припинити електроживлення споживача електричної енергії протягом 10 робочих днів з дати отримання звернення від електропостачальника.

Тобто, ОСР (у даному випадку апелянт - ПАТ «Запоріжжяобленерго») припиняє електроживлення споживачів за зверненням електропостачальника, який не зобов`язаний повідомляти ОСР обґрунтування причин (підстав) для припинення електроживлення та не розглядаючи заперечення споживачів щодо припинення електроживлення.

Однак, з огляду на наявність між позивачем та відповідачем спору стосовно правомірності виставлення відповідачем вимог про відключення позивача від електропостачання, враховуючи, що позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на незаконність вчинених відповідачем дій щодо припинення електроживлення електроустановок споживача, заходи забезпечення позову щодо заборони ОСР та електопостачальнику вживати дії з припинення та/або обмеження постачання електричної енергії споживачу є цілком співмірними та адекватними.

Судом першої інстанції також правомірно прийнято до уваги твердження заявника про те, він є єдиним в Україні та Європі металургійним підприємством з виробництва титану губчастого, яке віднесено до підприємств України першого класу підвищеної небезпеки, занесено до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки під кодом .01.1 та внесене до Державного реєстру потенційно небезпечних об`єктів з присвоєнням йому реєстраційного номера: ПНО-01.23.2004.0001820 (а.с. 37, 38), та вкрай важливо, що у виробництві продукції підприємства задіяний рідкий хлор, а на його території знаходиться один з найбільших в Україні складів рідкого хлору.

Заявник також вказував, що безперервна, а також замкнута по хлору і магнію технологія виробництва титанової губки, не передбачає повної зупинки технологічного процесу, оскільки, після зупинки технологічного процесу, в різного виду технологічних ємностях буде знаходитися більше тисячі тон сильнодіючих отруйних речовин, утилізація яких в умовах зупиненого виробництва практично неможлива.

Будь-яке припинення виробничої діяльності може мати тяжкі наслідки і є аварійним. При цьому буде зупинена система газоочистки, почнеться лавиноподібний витік сильнодіючих отруйних речовин з переділів з утворенням хлорної хвилі і зараженням місцевості глибиною до 20 км.

Також, будь-яке припинення електропостачання споживачів, віднесених до екологічної броні, є неприпустимим і вважається аварійним, так як при цьому почнеться лавиноподібний витік СДОР з переділів з утворенням хлорної хвилі і зараженням місцевості глибиною до 20 км та прилеглих регіонів, а при несприятливому розвитку подій можливо розповсюдження до 80 км, що відноситься до категорії В рівня аварійної ситуації.

При зупинених насосних станціях в пожежних гідрантах буде відсутня вода, що не дасть можливості гасіння загорянь та постановки водяної завіси для локалізації хлорної хвилі.

Заявник також вказав, що оскільки підприємство знаходиться у межах міста, це може мати катастрофічні наслідки для міста Запоріжжя з жертвами серед громадського населення.

Окрім цього, висновки про наслідки надзвичайного характеру внаслідок відключення від електропостачання TOB «ЗТМК» зроблені в Проектному рішенні «Обоснование экологической брони ООО «ЗТМК» №49448 від 25.04.2018 (а.с. 39-54).

Позивач зазначає, що у разі припинення електропостачання ТОВ «ЗТМК» призведе до зупинки ТОВ «ЗТМК», що буде мати катастрофічні екологічні, техногенні наслідки, ризик для життя та здоров`я громадян, а процедура відновлення постачання електричної енергії ТОВ «ЗТМК» займе тривалий проміжок часу та великі фінансові витрати. Вказане ж в свою чергу є ускладненням ефективного захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ТОВ «ЗТМК» за захистом яких ТОВ «ЗТМК» звернувся, в разі невжиття таких заходів.

Як вбачається з матеріалів оскарження, згідно до Свідоцтва про реєстрацію потенційного небезпечного об`єкта ТОВ «ЗТМК» внесено до Державного реєстру потенційно небезпечних об`єктів з присвоєнням йому реєстраційного №ПНО-01.23.2004.0001820 (а.с. 37).

Колегією суддів враховано, що заявник не має статусу захищеного споживача у розумінні Закону України "Про ринок електричної енергії" №2019-VIII від 13.04.2017 (далі - Закон), Порядку забезпечення постачання електричної енергії захищеним споживачам, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1209 від 27.12.2018, що позбавляє останнього державних гарантій на особливий режим відключення та/або обмеження електропостачання для запобігання виникненню надзвичайної ситуації техногенного характеру, але не позбавляє суд права застосувати відповідні заходи забезпечення позову у разі наявності правових підстав для цього.

Дійсно, п.7.8. Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачає, що після отримання повідомлення про припинення електропостачання споживач зобов`язаний вжити комплекс заходів, спрямованих на запобігання травматизму, загибелі людей та тварин, пошкодженню обладнання, негативним екологічним та іншим наслідкам.

Однак, у даному випадку, з огляду на технічні особливості функціонування діяльності позивача з виробництва титану губчастого в частині необхідності постійної, а також замкнутої по хлору і магнію технології виробництва, за відсутності постачання електроенергії для роботи відповідного обладнання, споживач електричної енергії технічно не спроможний самостійно забезпечити його роботу.

Оскільки обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами заявника, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення поданої позивачем заяви про забезпечення позову шляхом заборони державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго" вчиняти будь-які дії з припинення та/або обмеження постачання та/або розподілу (передачі) електричної енергії та/або відключення від електропостачання товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", оскільки до вирішення судом питання правомірності вимог державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» щодо припинення електропостачання, застосування саме такого заходу забезпечить безперервну виробничу діяльність металургійного підприємства.

Такий захід забезпечення позову забезпечить встановлене ст. 50 Конституції України право кожного на безпечне для життя і здоров`я довкілля, дозволить уникнути істотних ризиків техногенно-екологічної катастрофи у регіоні, що є наслідком повного відключення заявника від електропостачання, та одночасно не призведе до очевидної неспіврозмірності між конкретним заходом забезпечення і предметом спірних правовідносин.

В той же час, невжиття відповідних заходів забезпечення позову утруднить можливість для позивача вчиняти дії, направлені на відновлення стану, який існував до порушення його прав. Тобто, існує обґрунтоване припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, що було доведено позивачем у заяві про забезпечення позову.

Колегія суддів зазначає, що у даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Застосування таких заходів забезпечення позову до вирішення спору судом відповідає предмету заявленого позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано виключно на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті позовних вимог.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне і обґрунтоване рішення, яка відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржником не доведено обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог не надано, апеляційний суд погоджується із ухвалою господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі №910/1168/22, отже підстав для її скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Судові витрати (судовий збір) за подачу апеляційної скарги на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі №910/1168/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 10.02.2022 у справі №910/1168/22 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/1168/22 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 11.08.2022.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко