ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" серпня 2022 р. Справа № 918/577/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Р.В., розглянувши заяву Фізичної особи - підпрємця ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підпрємця ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 19 395,36 грн за договором оренди об`єкта нерухомості від 31.08.2020р.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

10.08.2022 року до Господарського суду Рівненської області надійшла заява Фізичної особи - підпрємця ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підпрємця ОСОБА_2 заборгованості за договором оренди об`єкта нерухомості від 31.08.2020 р. у розмірі 19 395,36 грн, з яких: 12 000,00 грн - основна заборгованість, 7 128,36 грн - вартість не відшкодованих комунальних послуг та 267,00 грн - внесок до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за квітень 2022 року.

Розглянувши та дослідивши матеріали вищенаведеної заяви, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Статтею 148 ГПК України визначено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 150 ГПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За умовами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", установлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу становить 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, відповідно за подання заяви про видачу судового наказу заявник зобов`язаний сплатити судовий збір у розмірі 248 грн 10 коп (2 481,00 х 0,1 = 248,10).

Разом з тим, заявником - фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , як доказ сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, подано суду квитанцію № 7476-0700-5440-9848 від 10.08.2022 р. про сплату 198,48 грн.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, враховуючи, що заявником не надано суду належних доказів, що підтверджують сплату судового збору за подання заяви про видачу судового наказу у встановленому законом розмірі, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Фізичної особи - підпрємця ОСОБА_1 до Фізичної особи - підпрємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 19 395,36 грн за договором оренди об`єкта нерухомості від 31.08.2020 р., з підстав п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд зазначає, що ч. 1 ст. 153 ГПК України встановлено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 147, 148, 152 - 153, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі - підпрємцю ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підпрємця ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 19 395,36 грн за договором оренди об`єкта нерухомості від 31.08.2020 р.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Р.В. Романюк