ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.08.2022 м. Харків Справа №905/307/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

розглянувши справу № 905/307/22

за позовом Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Прес Дистрибьюшн»

про стягнення 52 120,36 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

Суть спору: Державний експертний центр МОЗ України звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ТОВ «ЄПД» 52 120,36 грн, з яких: 40 643,76 грн - попередня оплата, 5 540,56 грн - пеня, 5 036,87 грн - штраф, 455,39 грн - відсотки за користування чужими грошовими коштами, 140,31 грн - 3% річних, 303,47 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №7/6-21 від 15.01.2021 в частині доставки періодичних друкованих та електронних видань та неповерненням ним здійсненої позивачем попередньої оплати.

14.02.2022 господарським судом постановлено ухвалу, якою прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/307/22 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Позивач повідомлений про розгляд справи належним чином шляхом направлення ухвали суду від 14.02.2022 на його юридичну адресу (03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 14), що зазначена у позові та ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказана ухвала суду отримана ним, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення 892 (зар. 21.05.2022 за вх. № ГСДО 01-24/9372).

Відповідач повідомлений про розгляд даної справи належним чином шляхом направлення ухвали суду від 14.02.2022 на його юридичну адресу (87555, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Миру, 69), що зазначена у позові та ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Станом на теперішній час поштове відправлення на адресу суду не поверталось.

Також, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи господарським судом надіслано ухвалу суду від 14.02.2022 на його електронні адреси , (що зазначені у наявному у матеріалах справи листі відповідача про зміну найменування б/н б/д) та розміщено відповідне оголошення на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» (розділ «Повідомлення для учасників судового процесу»).

Одночасно, судом вчинялись дії, направлені на передання відповідачу телефонограми, проте встановити зв`язок за номером його телефону, що зазначений в ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не вдалося.

У даному випадку, суд також враховує, що ухвала суду від 14.02.2022 розміщена в ЄДРСР, який є відкритим для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України, а тому відповідач мав можливість ознайомитися з нею у вказаному реєстрі.

Станом на 08.08.2022 відзив на позов відповідачем не подано.

Приймаючи до уваги те, що господарським судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи та забезпечення реалізації ним своїх прав на судовий захист, в т. ч. шляхом надання відповідних заяв по суті справи, спір вирішено за наявними матеріалами в порядку приписів ч. 9 ст.165 ГПК України.

Повне рішення складено 08.08.2022 у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та об`єктивною неможливістю розгляду справи у строк, встановлений ст. 248 ГПК України, з урахуванням віддаленого режиму роботи суду в умовах воєнного стану та поточної ситуації у м. Харкові (ведення бойових дій на території міста).

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

15.01.2021 між Державним експертним центром МОЗ України (далі - замовник, позивач) та ТОВ «АС-Медіа» (найменування змінено на ТОВ «ЄПД») (далі - виконавець, відповідач) укладено договір № 7/6-21, відповідно до умов п. 1.1 якого виконавець зобов`язується оформити передплату та здійснювати доставку періодичних друкованих та електронних видань (далі - видання), що відповідає коду 79980000-7 - Послуги з передплати друкованих видань, згідно Національного класифікатора України ДК021:2015 «Єдиний закупівельний словник» в асортименті, кількості, комплектності, зазначеними в специфікації періодичних видань (додаток № 1 до договору), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Асортимент видань, індекс, найменування, періодичність виходів та вартість вказується у специфікації періодичних видань (п. 1.2 договору).

Найменування отримувача видання: Державне підприємство «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» (п. 1.3 договору).

Адреса доставки видання (місце отримання видань замовником): м. Київ, вул. Антона Цедіка, 14, Державний експертний центр МОЗ України. Адреса доставки видання вказується в супровідному документі та може бути змінена шляхом письмового повідомлення виконавця замовником та з подальшим укладанням відповідної додаткової угоди до договору (п. 1.4 договору).

Видання доставляються та передаються замовнику в строк, який визначається датою виходу видання із друку з урахуванням положень п. 2.1.2 договору (п. 1.7 договору).

Виконавець зобов`язується:

- надати замовнику інформацію про видання, умови їх передплати та доставки (пп. 2.1.1 п. 2.1 договору);

- після здійснення замовником оплати згідно розділу 4 договору, оформити передплату видань та організувати їх доставку за місцем отримання видань замовником, протягом 24 годин з дня виходу газет, протягом 48 годин з дня виходу журналів (пп. 2.1.2 п. 2.1 договору);

- у випадку настання обставин, що перешкоджають виконанню та/або роблять неможливим виконання виконавцем своїх зобов`язань за договором, інформувати про це замовника протягом 3 (трьох) днів з моменту настання таких обставин (пп. 2.1.3 п. 2.1 договору);

- щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, складати та передавати замовнику оформлений належним чином та підписаний виконавцем акт здачі - прийняття наданих послуг за звітний місяць. Оформлений належним чином та підписаний сторонами акт здачі - прийняття наданих послуг підтверджує належне надання послуг за відповідний період (пп. 2.1.5 п. 2.1 договору).

Ціна договору зазначається в специфікації періодичних видань (додаток 1 до договору) та становить 71 955,32 грн, в т.ч. ПДВ 0 грн, та включає в себе вартість передплати видань, доставки, пакування та інших витрат понесених виконавцем у зв`язку з виконанням договору (п. 4.1 договору).

Замовник здійснює попередню оплату (аванс) у розмірі 100% ціни договору на підставі наданого виконавцем рахунку - фактури у національній валюті України (гривня) шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виконавця, наведений у розділі 11 договору (п. 4.2 договору).

У випадку порушення виконавцем строків поставки видань, виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% ціни договору за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості (п. 5.2 договору).

У випадку порушення виконавцем обов`язку щодо попередньо оплачених послуг у встановлений договором строк, останній відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України сплачує замовнику проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 3 (три) відсотки річних на суму попередньої оплати (п.5.5 договору).

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами та діє до 31.01.2022, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань (п. 8.1 договору).

У специфікації періодичних видань (додаток 1 до договору) сторонами узгоджено найменування видань, періодичність виходу, кількість комплектів/примірників на рік, вартість комплектів/примірників на рік та їх загальну вартість, а саме: «Все про бухгалтерський облік» (повний комплект), 10/місяць, 120 к/п на рік, 8 747,52 грн на рік; «Фінансовий контроль», 1/місяць, 12 к/п на рік, 1 125,60 грн на рік; «Заробітна плата» (з доступом до сайту PROFPRESSA.COM.ONLINE (укр.), 1/місяць, 12 к/п на рік, 10 403,76 грн на рік; «Управління фінансами», 1/місяць, 12 к/п, 8 811,84 грн на рік; «Охорона праці», 1/місяць, 12 к/п на рік, 4 743,60 грн; «Кадровик - 01 (з доступом до електронного журналу «Кадровик - 01»), 1/місяць, 52 к/п на рік, 2 894,40 грн на рік; «Газета «Судовий випуск - Юридична практика», 1/місяць, 12 к/п на рік, 900,48 грн на рік; «Журнал «Український юрист», 1/місяць, 12 к/п на рік, 1 254,24 грн на рік; «Журнал «The Ukrainian Journal of Business Law», 1/місяць, 12 к/п на рік, 2 395,92 грн на рік; «Юридичний вісник України», 1/тиждень, 53 к/п на рік, 1 943 грн на рік; «Урядовий кур`єр», 5/тиждень (245/рік), 245 к/п на рік, 514,56 грн на рік; «Офіційний вісник України», 101/рік, 101 к/п на рік, 12 703,20 грн на рік; «Радник у сфері публічних закупівель», онлайн, 12 к/п на рік, 3 698,40 грн на рік. Загальна вартість видань - 71 955,32 грн.

18.01.2021 позивачем здійснено на користь відповідача попередню оплату за періодичні друковані та електронні видання у розмірі 71 955,32 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 112.

За період січень - липень 2021 року відповідачем доставлено позивачу періодичні друковані та електронні видання на загальну суму 31 311,56 грн, що підтверджується актами здачі - прийняття робіт (надання послуг) № РН - 459 від 29.01.2021 на суму 4 437,86 грн, № РН -460 від 26.02.2021 на суму 5 705,50 грн, № РН - 958 від 31.03.2021 на суму 6 102,14 грн, № РН - 2185 від 30.04.2021 на суму 4 988,60 грн, № РН - 2377 від 31.05.2021 на суму 2 929,02 грн, № РН - 3231 від 30.06.2021 на суму 4 863,97 грн, № РН -4282 від 30.07.2021 на суму 2 284,47 грн.

З 18.08.2021 доставку періодичних друкованих та електронних видань відповідачем припинено, а тому 26.10.2021 позивач звернувся до нього з претензією № 75 (№ 16/530/К від 25.10.2021) про повернення частини суми попередньої оплати у розмірі 40 643,76 грн та сплату штрафних санкцій у розмірі 9 642,01 грн, яку 13.11.2021 повернуто органом поштового зв`язку за закінченням встановленого терміну зберігання (отримано позивачем 19.11.2021).

Оскільки відповідачем не виконано зобов`язання щодо доставки періодичних друкованих та електронних видань належним чином та не повернуто попередню оплату, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 52 120,36 грн, з яких: 40 643,76 грн - попередня оплата, 5 540,56 грн - пеня, 5 036,87 грн - штраф, 455,39 грн - відсотки за користування чужими грошовими коштами, 140,31 грн - 3% річних, 303,47 грн - інфляційні втрати.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ч. 2 ст. 628 ЦК України).

Як вище встановлено судом, між сторонами у справі укладено договір № 7/6-21 від 15.01.2021, згідно з яким відповідач зобов`язався оформити передплату та здійснювати доставку періодичних друкованих та електронних видань в асортименті, кількості, комплектності, зазначеними в специфікації періодичних видань (додаток № 1 до договору), а позивач - прийняти та оплатити послуги в порядку та на умовах, визначених цим договором.

За своєю правовою природою укладений договір є змішаним, оскільки містить елементи різних договорів. Зміст цього правочину включає в себе зобов`язання відповідача як з надання послуг (оформлення передплати періодичних друкованих та електронних видань), так і з передання (поставки) товару (доставка періодичних друкованих та електронних видань).

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За змістом ст. 712 ЦК України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Обставини справи свідчать, що на підставі договору № 7/6-21 від 15.01.2021 згідно платіжного доручення № 112 від 18.01.2021 позивачем перераховано на рахунок відповідача попередню оплату у розмірі 71 955,32 грн за періодичні друковані та електронні видання, доставка яких мала бути здійснена протягом 24 годин з дня виходу газет та 48 годин з дня виходу журналів з урахуванням узгодженої у специфікації періодичних видань (додаток № 1 до договору) періодичності таких виходів.

За приписами ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

З матеріалів справи вбачається, що у січні - липні 2021 року відповідачем здійснено доставку позивачу періодичних друкованих та електронних видань на суму 31 311,56 грн, а починаючи з 18.08.2021 їх доставку припинено. Тобто, недопоставленими залишились періодичні друковані та електронні видання на суму 40 643,76 грн. При цьому, матеріали справи не містять будь - яких доказів інформування позивача про настання обставин, що перешкоджали виконанню та/або робили неможливим виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо доставки періодичних друкованих та електронних видань в цій частині в порядку пп. 2.1.3 п. 2.1 договору.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Виходячи з аналізу положень ст. 693 ЦК України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Приймаючи до уваги те, що позивач направив відповідачу претензію з вимогою про повернення частини попередньої оплати у розмірі 40 643,76 грн 26.10.2021, яку повернуто йому 13.11.2021 (отримано ним 19.11.2021) з повідомленням органу поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання», днем пред`явлення вимоги є дата оформлення підприємством поштового зв`язку такого повідомлення.

Таким чином, з 13.11.2021 зобов`язання відповідача щодо доставки періодичних друкованих та електронних видань припинилося та одночасно виникло нове грошове зобов`язання щодо повернення частини попередньої оплати у розмірі 40 643,76 грн, яке з урахуванням вимог ч. 5 ст. 254, ч. 2 ст. 530 ЦК України мало бути виконано у строк до 23.11.2021 включно.

За таких обставин, з огляду на те, що зобов`язання щодо повернення попередньої оплати відповідачем не виконано, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 40 643,76 грн, а отже і про їх задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення пені, штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Згідно з ч.2 ст.231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави для висновку, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, санкцій, передбачених абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, можливо за сукупності таких умов: - якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом; - якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; - якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 04.02.2014 у справі №3-1гс14, постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі № 915/507/17).

У ч. 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідальність відповідача у вигляді пені та штрафу передбачена у п. 5.2 договору, згідно з яким у випадку порушення строків поставки видань, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1% ціни договору за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Розрахунок пені, який здійснений позивачем за період 18.08.2021 - 02.11.2021 на суму 71 955,32 грн та згідно з яким її розмір складає 5 540,56 грн, перевірено господарським судом та встановлено його відповідність обставинам справи щодо прострочення відповідача та умовам договору.

Розрахунок штрафу, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір штрафу складає 5 036,87 грн (71 955,32 грн х 7%), перевірено господарським судом та встановлено його відповідність обставинам справи щодо прострочення відповідача та умовам договору.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 5 540,56 грн, штрафу у розмірі 5 036,87 грн, а отже і про їх задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч. 3 ст. 693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У постанові ОП ВП від 03.12.2021 у справі № 910/14180/18 зазначено, що закон, зокрема положення ст. 536, ч. 3 ст. 693, ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1048 ЦК України у їх сукупності, передбачає можливість для покупця нарахування на суму сплаченої ним продавцю попередньої оплати процентів за користування грошовими коштами, що узгоджується із загальним правилом про оплатний характер позики. Порушення продавцем обов`язку щодо передачі товару, який був попередньо оплачений, надає покупцеві можливість стягнути з продавця проценти за користування чужими грошовими коштами.

За своєю правовою природою проценти є винагородою (платою) за користування грошовими коштами. Натомість неустойка є видом забезпечення виконання зобов`язання та за своєю правовою природою є штрафною санкцією, яка може застосовуватись до боржника у разі порушення ним зобов`язання.

Отже, передбачені ст. 536 та ч. 3 ст. 693 ЦК України проценти мають зовсім іншу правову природу, ніж неустойка (пеня, штраф), виступають способом захисту прав та інтересів покупця, який, здійснивши оплату продукції на умовах попередньої її оплати, набув також статусу кредитора за договором по відношенню до продавця до моменту передання йому такої продукції. При цьому до моменту пред`явлення покупцем вимоги до продавця про повернення суми попередньої оплати відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, користування продавцем грошовими коштами попередньої оплати як сумою позики буде вважатися правомірним, на які покупець як кредитор може правомірно нараховувати проценти за користування. Натомість після пред`явлення покупцем продавцю такої вимоги (про повернення суми попередньої оплати відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України) за умови непоставки продавцем покупцю товару та неповернення суми попередньої оплати у продавця виникає грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати, а користування продавцем цими коштами буде неправомірним. У такому випадку покупець втрачає право на нарахування продавцю на суму цих коштів процентів, передбачених ч. 3 ст. 693 ЦК України, та разом з цим набуває право на нарахування та стягнення з продавця процентів, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, що нараховуються внаслідок прострочення боржником (у даному випадку - продавцем) грошового зобов`язання (з повернення попередньої оплати) та які є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання на відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима.

Сплата відповідачем процентів за користування чужими грошовими коштами передбачена у п. 5.5 договору, згідно з яким у випадку порушення відповідачем обов`язку щодо попередньо оплачених послуг у встановлений договором строк, останній відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України сплачує позивачу проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 3 (три) відсотки річних на суму попередньої оплати.

Розрахунок процентів за користування чужими грошовими коштами, який здійснений позивачем за період 18.08.2021 - 02.11.2021 на суму 71 955,32 грн та згідно з яким їх розмір складає 455,39 грн, перевірено господарським судом та встановлено його відповідність обставинам справи та умовам договору.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 455,39 грн, а отже і про їх задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові ВП ВС від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 цього Кодексу.

Розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем за період 03.11.2021 - 14.12.2021 на суму 40 463,76 грн та згідно з яким їх розмір складає 140,31 грн, перевірено господарським судом та встановлено, що позивачем неправильно визначено період нарахування з огляду на висновки суду щодо дати виникнення зобов`язання відповідача з повернення частини попередньої оплати.

Тому, господарським судом самостійно здійснено розрахунок 3% річних за період 24.11.2021 - 14.12.2021 на суму 40 463,76 грн та встановлено, що їх розмір складає 70,15 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 70,15 грн, а отже і про їх задоволення.

Розрахунок інфляційних втрат, який здійснений позивачем за період 03.11.2021 - 30.11.2021 на суму 40 463,76 грн та згідно з яким їх розмір складає 303,47 грн, перевірено господарським судом та встановлено, що позивачем неправильно визначено період нарахування з огляду на висновки суду щодо дати виникнення зобов`язання відповідача з повернення частини попередньої оплати.

Тому, господарським судом самостійно здійснено розрахунок інфляційних втрат за період 24.11.2021 - 30.11.2021 на суму 40 463,76 грн та встановлено, що за цей період прострочення (яке тривало менше повного місяця) не відбулося знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість та неправомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 303,47 грн, а отже і про відмову у їх задоволенні.

На підставі ч.1 ст. 129 ГПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (на відповідача 2 463,21 грн, на позивача 17,76 грн).

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Прес Дистрибьюшн» (87555, Донецька обл., м. Маріуполь, пр-т Миру, 69, ідент. номер 34821562) на користь Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» (03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 14, ідент. номер 20015794) попередню оплату у розмірі 40 643 (сорок тисяч шістсот сорок три) грн 76 коп., пеню у розмірі 5 540 (п`ять тисяч п`ятсот сорок) грн 56 коп., штраф у розмірі 5 036 (п`ять тисяч тридцять шість) грн 87 коп., проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 455 (чотириста п`ятдесят п`ять) грн 39 коп., 3% річних у розмірі 70 (сімдесят) грн 15 коп., судовий збір у розмірі 2 463 (дві тисячі чотириста шістдесят три) грн 21 коп.

3.В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 08.08.2022.

Суддя Л.В. Ніколаєва