ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2022 р. м. Київ Справа № 911/3494/21

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В. за участю секретаря судового засідання Абраменко М.К., дослідивши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Білоцерківмаз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОДОРОД»

про стягнення 372 088,99 грн.

Учасники судового процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Білоцерківмаз» звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОДОРОД» про стягнення 372 088,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем, як орендарем, умов договору оренди/найму нерухомого майна № 10/02/20-01 від 10.02.2020, в частині здійснення оплати. У зв`язку із цим позивачем подано зазначену позовну заяву до відповідача про стягнення 175 510,36 грн. основного боргу, 3 232,18 грн. пені, 87 755,18 грн. штрафу, 40 344,75 грн. 25% річних по орендних платежах, 14 208,88 грн. інфляційних втрат по орендних платежах, 29 989,86 грн. заборгованість за комунальні послуги, 1 099,72 грн. пені за порушення строків оплати за комунальні послуги, 14 993,93 грн. штрафу по відшкодуванню за комунальні послуги, 3 754,94 грн. 25% річних по відшкодуванню за комунальні послуги та 1 198,19 грн. інфляційних втрат по платежах з відшкодування за комунальні послуги.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.12.2021 вирішено здійснювати розгляд справи № 911/3494/21 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 19.01.2022.

19.01.2022 у судове засідання з`явився представник позивача та надав усні пояснення по справі; представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали про відкриття провадження у справі не виконав, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Ухвалою суду від 19.01.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 03.02.2022.

З метою повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, судом складено 24.01.2022 ухвалу-повідомлення та направлено на адресу-місцезнаходження останнього.

03.02.2022 у судове засідання прибули представники позивача та відповідача та надали усні пояснення по справі; представник відповідача відзив не надав; усно клопотав про відкладення підготовчого засідання; представник позивача не заперечував.

03.02.2022 у судовому засіданні судом оголошено ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого судового засідання на 03.03.2022, яка занесена до протоколу судового засідання.

03.03.2022 судове засідання не відбулося у зв`язку із тим, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 24.02.2022 року строком на 30 діб, а також запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Поряд з тим, у зв`язку із загрозою життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, керуючись ст. 3 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішенням Ради суддів України № 9 від 24.02.2022, враховуючи положення Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», розпоряджень Київської обласної військової адміністрації, прийнятих відповідно до ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», наказом голови Господарського суду Київської області № 3 від 03.03.2022 «Про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Київської області в умовах воєнного стану», зокрема, зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду в умовах воєнної агресії проти України та запроваджено з 04.03.2022 роботу у Господарському суді Київської області в віддаленому режимі.

Наказом голови Господарського суду Київської області № 4 від 01.04.2022 «Про припинення здійснення суддями Господарського суду Київської області своїх повноважень дистанційно», керуючись ст. 3 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема, припинено здійснення суддями Господарського суду Київської області своїх повноважень дистанційно.

Враховуючи те, що суддя Сокуренко Л.В., починаючи з 03.03.2022 по 15.04.2022 перебувала у відпустці, то розгляд зазначеної позовної заяви був здійснений після виходу судді на роботу.

Господарський суд Київської області ухвалою від 18.04.2022, зокрема, повідомив учасників справи про те, що судовий розгляд справи № 911/3494/21 у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження 03.03.2022 не відбувся.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.04.2022 було призначено підготовче судове засідання у справі № 911/3494/21 на 25.05.2022.

18.05.2022 до канцелярії суду від позивача було подано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами.

25.05.2022 у судове засідання представники сторін не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.05.2022 у справі № 911/3494/21 відкладено судове засідання у справі № 911/3494/21 на 16.06.2022 та зобов`язано позивача надати до суду акт прийому-передачі за жовтень 2021 на суму 8 483,00 грн.

09.06.2022 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про залучення копій документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 25.05.2022 та заява про розгляд справи за відсутності представника за наявними у матеріалах справи.

16.06.2022 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшла заява про перенесення дати судового засідання, в зв`язку з вимушеним виїздом представника відповідача за межі території України через воєнні дії та повідомив суд, що має намір прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

16.06.2022 у судове засідання представники сторін не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 16.06.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, судом вирішено закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 13.07.2022.

З метою повідомлення сторін про дату, час та місце судового засідання, судом складено 20.06.2022. У зв`язку із відсутністю фінансування зазначена ухвала суду не була направлена поштою на адреси-місцезнаходження сторін. Однак, з метою належного повідомлення останніх, судом здійснено направлення зазначеної ухвали суду на електронні адреси сторін.

13.07.2022 у судове засідання представники сторін не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 13.07.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено судове засідання на 28.07.2022.

З метою повідомлення сторін про дату, час та місце судового засідання, судом складено 14.07.2022 ухвалу-повідомлення. У зв`язку із відсутністю фінансування зазначена ухвала суду не була направлена поштою на адреси-місцезнаходження сторін. Однак, з метою належного повідомлення останніх, судом здійснено направлення зазначеної ухвали суду на електронні адреси сторін.

18.07.2022 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшла заява про перенесення дати судового засідання, в зв`язку з хворобою дитини, проте доказів до суду не надано.

25.07.2022 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника за наявними у матеріалах справи.

28.07.2022 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшла заява про перенесення дати судового засідання, в зв`язку з хворобою дитини, проте знову доказів до суду не надано.

28.07.2022 у судове засідання представники сторін не з`явилися, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

28.07.2022 у судовому засіданні судом протокольно відхилена заява відповідача про перенесення дати судового засідання у зв`язку із необґрунтованістю.

Суд зазначає, що судові засідання неодноразово відкладалися у зв`язку із неявкою відповідача та його заявами про перенесення дати судового засідання.

Крім того, відповідач не був позбавлений права приймати участь у судових засіданнях поза межами приміщення суду в режимі відеоконференції, однак таким правом відповідач не скористався; вимог ухвали суду від 06.12.2021 про відкриття провадження у справі не виконав; у строк, встановлений статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, позовних вимог не оспорив, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Щодо неявки сторін у судове засідання, суд зазначає наступне.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004 р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії» (AlimentariaSanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ухвалою суду, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, проте, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 28.07.2022 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЛОЦЕРКІВМАЗ» (далі - орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОДОРОД» (далі - орендар, відповідач) укладено договір оренди/найму нерухомого майна № 10/02/20-01 (далі - договір) пунктом 1.1. якого сторони погодили, що в порядках та на умовах, визначених цим договором, орендодавець передає по Акту прийому-передачі (Додаток 2), орендар приймає у строкове платне користування частину нежитлової будівлі літ. 1-Т, а саме:

- приміщення на першому поверсі № 3, площею 11,9 мІ,

- приміщення на першому поверсі № 4, площею 19,8 мІ,

- приміщення на першому поверсі № 5, площею 9,7 мІ,

- приміщення на першому поверсі № 6, площею 8,5 мІ.

Загальна площа орендованого приміщення складає 49,9 мІ.

Відповідно до п. п. 1.2-1.5 договору, план розташування майна узгоджується сторонами в Додатку № 1 і є невід`ємною частиною договору. Стан майна, на момент передання майна, визначається в Акті прийому-передачі (Додаток 2).

Місцезнаходження майна - м. Біла Церква, Бульвар Михайла Грушевського, буд. 13 (п. 1.4 договору).

Приміщення передається орендарю для використання у підприємницькій діяльності, що не суперечить її зареєстрованим видам діяльності. Передання майна в суборенду іншим особам без попередньої письмової згоди орендодавця забороняється.

Згідно з п. п. 3.1-3.2 договору, передача приміщення здійснюється уповноваженими представниками сторін за двостороннім актом прийому-передачі приміщення в оренду (Додаток № 2), який після підписання уповноваженими представниками сторін являє собою невід`ємну частину даного договору. Строк договору оренди сторони починають обчислюватися з моменту підписання акту прийому-передачі (Додаток 2).

Судом встановлено, що 10.02.2020 позивач, на виконання умов договору, передав, а відповідач, на підставі Акту прийому-передачі майна в оренду № б/н, прийняв в строкове платне користування частину нежитлової будівлі літ. 1-Т за адресою: Київська область, м. Біла Церква, Бульвар Михайла Грушевського, буд. 13, а саме: - приміщення на першому поверсі № 3, площею 11,9 мІ; - приміщення на першому поверсі № 4, площею 19,8 мІ; - приміщення на першому поверсі № 5, площею 9,7 мІ; - приміщення на першому поверсі № 6, площею 8,5 мІ. Загальна площа орендованого приміщення складає 49,9 мІ.

Зазначений Акт підписаний сторонами без будь-яких зауваження та заперечень, скріплений печатками сторін, а копія долучена до матеріалів справи.

Одночасно з укладанням договору, 10.02.2020 сторонами складено та підписано Протокол погодження договірної ціни до договору оренди № 10/02/20-01 від 10.02.2020, в якому сторони узгодили, що розмір орендної плати за користування приміщенням за повний календарний місяць складає 8 483 грн. 00 коп. (вісім тисяч чотириста вісімдесят три гривні 00 копійок) з ПДВ. Протокол підписаний сторонами без будь-яких зауважень та заперечень, скріплений печатками сторін (копія наявна в матеріалах справи).

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 сторони узгодили, що загальний розмір орендної плати визначається сукупною вартістю послуг визначених в підпунктах 2.1.1 та 2.1.2: вартість орендної плати майна за повни календарний місяць оренди визначається в національній валюті Україні - гривні та складає - 8 483 грн. 00 коп. (вісім тисяч чотириста вісімдесят три гривні 00 копійок) з ПДВ.

Відповідно до п. п. 2.5-2.7 договору, орендна плата по даному договору нараховується з моменту вказаного в акті прийому-передачі (додаток 2), та сплачується орендарем по день фактичного повернення майна з оренди.

Після підписання даного договору та передачі приміщення в оренду орендар сплачує на протязі 5 днів на розрахунковий рахунок орендодавця, оренду плату за перший місяць та гарантійний внесок 8 483,00 грн. з ПДВ.

Орендна плата, передбачена п. 2.1, 2.2, 2.3 цього договору розраховується та сплачується орендарем в національній валюті України - гривні наперед, до 10 (десятого) числа кожного поточного (розрахункового) місяця, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця, на підставі виставленого рахунку в порядку та на умовах, визначений цим договором (п. 2.7 договору).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем складено та надано відповідачу, а відповідачем, в свою чергу, підписано наступні акти:

за оренду: за період з лютого 2020 по жовтень 2021 на загальну суму 175 510,36 грн.: акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № БМ300000174 від 29.02.2020 на суму 5 850,36 грн., № БМ300000417 від 31.03.2020 на суму 8 483,00 грн., № БМ300000529 від 30.04.2020 на суму 8 483 грн., № БМ300000675 від 31.05.2020 на суму 8 483 грн., № БМ300000802 від 30.06.2020 на суму 8 483 грн., № БМ300000990 від 31.07.2020 на суму 8 483 грн., № БМ300001256 від 31.08.2020 на суму 8 483 грн., № БМ300001497 від 30.09.2020 на суму 8 483 грн., № БМ300001657 від 31.10.2020 на суму 8 483 грн., № БМ300001802 від 30.11.2020 на суму 8 483 грн., № БМ300002065 від 31.12.2020 на суму 8 483 грн., № БМ300000061 від 31.01.2021 на суму 8 483 грн., № БМ300000239 від 28.02.2021 на суму 8 483 грн., № БМ300000483 від 31.03.2021 на суму 8 483 грн., № БМ300000726 від 30.04.2021 на суму 8 483 грн., № БМ300000897 від 31.05.2021 на суму 8 483 грн., № БМ300001075 від 30.06.2021 на суму 8 483 грн., № БМ300001331 від 31.07.2021 на суму 8 483 грн., № БМ300001629 від 31.08.2021 на суму 8 483 грн. № БМ300001971 від 30.09.2021 на суму 8 483,00 грн. та № БМ300002231 від 31.10.2021 на суму 8 483 грн.

за спожиті комунальні послуги: за період з листопада 2020 по вересень 2021 на загальну суму 29 989,86 грн.: акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) № БМ300001920 від 30.11.2020 на суму 2 204,16 грн., № БМ300002066 від 31.12.2020 на суму 2 619,84 грн., № БМ300000155 від 31.01.2021 на суму 2 417,22 грн., № БМ300000301 від 28.02.2021 на суму 3 000,30 грн., № БМ300000482 від 31.03.2021 на суму 69,54 грн., № БМ300000727 від 30.04.2021 на суму 1 596,78 грн., № БМ300000998 від 31.05.2021 на суму 374,28 грн., № БМ300001206 від 30.06.2021 на суму 9 339,00 грн., № БМ300001473 від 31.07.2021 на суму 8 294,94 грн., № БМ300001762 від 31.08.2021 на суму 22,14 грн. та № БМ300002102 від 30.09.2021 на суму 51,66 грн.

Зазначені акти з боку відповідача підписані та скріплені печаткою без будь-яких зауважень та заперечень, а копії наявні в матеріалах справи.

Згідно з п. 2.4 договору, відшкодування витрат за спожиті комунальні послуги (електроенергія, водопостачання, водовідведення, газо- та теплопостачання) орендарем відбувається на підставі окремо виставленого рахунку.

Згідно п. 2.8 договору, рахунок на оплату орендар отримує самостійно у орендодавця за адресою: м. Біла Церква, Бульвар Михайла Грушевського, буд. 13 - до 5 числа місяця, що передує місяцю платежу. Відшкодування комунальний послуг здійснюється на підставі окремо виставленого рахунку. Неотримання рахунку або відмова у його отриманні не звільняє орендаря від відповідальності передбаченої цим договором.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем оформлено та виставлено відповідачу рахунки за спожиті комунальні послуги: № 1577 від 30.11.2020 на суму 2 204,16 грн., № 1733 від 31.12.2020 на суму 2 619,84 грн., № 162 від 31.01.2020 на суму 2 417,22 грн., № 310 від 28.02.2021 на суму 3 000,3 грн., № 438 від 31.03.2021 на суму 69,54 грн., № 665 від 30.04.2021 на суму 1 596,78 грн., № 926 від 31.05.2021 на суму 374,28 грн., № 1114 від 30.06.2021 на суму 9 339 грн., № 1246 від 31.07.2021 на суму 8 294,94 грн., № 1654 від 31.08.2021 на суму 22,14 грн., № 1954 від 30.09.2021 на суму 51,66 грн. (копії наявні в матеріалах справи).

Станом на дату подання даної позовної заяви, в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем, на виконання умов договору, орендних платежів в загальній сумі 175 510,36 грн. та витрат за спожиті комунальні послуги в загальній сумі 29 989,86 грн. Протилежного суду не доведено. Доказів повної та своєчасної оплати орендних платежів та відшкодування комунальних послуг до суду не надано.

Пунктами 7.1 та 7.2 договору передбачено, що усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного в Україні законодавства.

Судом встановлено, що 28.04.2021 позивач, керуючись п. п. 7.1 та 7.2 договору, звернувся до відповідача з претензією № 05/133, якою вимагав в строк не більше 7-ми календарних днів з моменту отримання претензії сплатити заборгованість по орендній платі в сумі 126 440,42 грн., пеню в сумі 17 135,02 грн. та 63 220,00 грн. штрафу. На підтвердження надсилання претензії № 05/133 від 28.04.2021 позивачем долучено поштову накладну та розрахунковий документ за № 731 (копії наявні в матеріалах справи).

Відповіді на претензію відповідач не надав, вимоги позивача зі сплати заборгованості також не виконав.

24.09.2021 позивач повторно звернувся до відповідача з претензією № 05/267 якою вимагав в строк не більше 7-ми календарних днів з моменту отримання претензії сплатити заборгованість по орендній платі в сумі 167 027,36 грн., гарантійний внесок в сумі 8 783,00 грн., відшкодувати витрати за спожиті комунальні послуги в сумі 29 938,00 грн., сплатити пеню за прострочення з оплати оренди в сумі 13 992,53 грн., пеню за прострочення оплати вартості комунальних платежів в сумі 1 247,45 грн., 50% штрафу за прострочення з оплати оренди в сумі 83 514,50 грн., 50% штрафу за прострочення оплати вартості комунальних платежів в сумі 14 685,03 грн., 3% річних за прострочення з оплати оренди в сумі 3 708,21 грн., 3% річних за прострочення оплати вартості комунальних платежів в сумі 907,70 грн., інфляційні втрати за прострочення з оплати оренди в сумі 8 276,45 грн. та інфляційні втрати за прострочення оплати вартості комунальних платежів в сумі 602,21 грн. Крім того, претензією позивач повідомив відповідача про припинення договірних відносин з 31.10.2021 р. та просив підписати Додаткову угоду до договору від 24.09.2021 (про припинення дії договору з 31.10.2021 р.). Разом з претензією позивач направив відповідачу примірники актів звірки, Додаткову угоду до договору від 24.09.2021 (про припинення дії договору з 31.10.2021 р.) та акти приймання-передачі майна з оренди, що підписані та скріплені печатками сторін з боку позивача.

На підтвердження надсилання претензії № 05/267 від 24.09.2021 р. відповідачу, позивачем долучено до матеріалів справи опис вкладення у цінний лист та розрахунковий документ за № 454.

Відповіді на вищевказану претензію відповідач також не надав, вимоги позивача зі сплати заборгованості не виконав.

Станом на дату подання даної позовної заяви в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем орендних платежів в загальній сумі 175 510,36 грн. та витрат за спожиті комунальні послуги в загальній сумі 29 989,86 грн.

У зв`язку із цим, у відповідача за період з лютого 2020 р. по жовтень 2021 р. перед позивачем утворилася заборгованість в загальній сумі 205 500,22 грн.: 175 510,36 грн. заборгованості за орендними платежами та 29 989,86 грн. заборгованості за спожиті комунальні послуги. Протилежного суду не доведено. Доказів повної та своєчасної оплати орендних платежів та відшкодування комунальних послуг до суду не надано.

Відповідно до п. п. 6.1, 6.2 та 6.5 договору, договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами й скріплення печатками сторін та діє до 10 лютого 2021 року, але в будь-якому випадку - до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення,я ке мало місце під час дії договору.

Сторони погодили, що кожна із сторін може достроково розірвати договір в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за 30 календарних днів до дня передбачуваної дати розірвання цього договору і в разі відсутності поточної заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Наразі суд зазначає, що оскільки протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди, ні від позивача, ні від відповідача не було заяви про припинення договору оренди (протилежного матеріали справи не свідчать), а також враховуючи те, що відповідач фактично продовжував користуватися об`єктом оренди, а враховуючи відсутність письмового попередження (на підставі п. 6.5 договору) жодною із сторін за 30 календарних днів до дати припинення договору - 10.02.2021 р., в порядку ст. 764 Цивільного кодексу України договір оренди/найму нерухомого майна № 10/02/20-01 від 10.02.2020 р. був продовжений на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені договором.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір оренди/ найму нерухомого майна № 10/02/20-01 від 10.02.2020, як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди майна.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 793 Цивільного кодексу України, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.

Частиною 1 статті ст. 795 Цивільного кодексу України передбачено, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з п. 3.1 договору, передача приміщення здійснюється уповноваженими представниками сторін за двостороннім актом прийому-передачі приміщення в оренду (Додаток № 2), який після підписання уповноваженими представниками сторін являє собою невід`ємну частину даного договору.

Як вже було встановлено судом вище, 10.02.2020 позивач передав, а відповідач, на підставі Акта прийому-передачі майна в оренду № б/н від 10.02.2020, прийняв у строкове платне користування частину нежитлової будівлі літ. 1-Т, за адресою: Київська область, м. Біла Церква, Бульвар Михайла Грушевського, буд. 13, загальною площею 49,9 мІ.

Отже, позивачем були виконані свої зобов`язання за договором належним чином.

За умовами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до ст. 797 Цивільного кодексу України, плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Як вже зазначалося раніше та передбачено сторонами в п. п. 2.5-2.7 договору, орендна плата по даному договору нараховується з моменту вказаного в акті прийому-передачі (додаток 2), та сплачується орендарем по ден фактичного повернення майна з оренди.

Після підписання даного договору та передачі приміщення в оренду орендар сплачує на протязі 5 днів на розрахунковий рахунок орендодавця, оренду плату за перший місяць та гарантійний внесок 8 483,00 грн. з ПДВ.

Орендна плата, передбачена п. 2.1, 2.2, 2.3 цього договору розраховується та сплачується орендарем в національній валюті України - гривні наперед, до 10 (десятого) числа кожного поточного (розрахункового) місяця, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця, на підставі виставленого рахунку в порядку та на умовах, визначений цим договором (п. 2.7 договору).

Згідно з п. 2.4 договору, відшкодування витрат за спожиті комунальні послуги (електроенергія, водопостачання, водовідведення, газо- та теплопостачання) орендарем відбувається на підставі окремо виставленого рахунку.

Згідно п. 2.8 договору, рахунок на оплату орендар отримує самостійно у орендодавця за адресою: м. Біла Церква, Бульвар Михайла Грушевського, буд. 13 - до 5 числа місяця, що передує місяцю платежу.

Відшкодування комунальний послуг здійснюється на підставі окремо виставленого рахунку.

Неотримання рахунку або відмова у його отриманні не звільняє орендаря від відповідальності передбаченої цим договором.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем складено та надано відповідачу, а відповідачем, в свою чергу, підписано акти здачі-приймання робіт (наданих послуг) по орендним платежам за період з лютого 2020 по жовтень 2021 на загальну суму 175 510,36 грн. та актами здачі-приймання робіт (наданих послуг) за спожиті комунальні послуги за період х листопада 2020 по вересень 2021 року на загальну суму 29 989,86 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи.

Зазначені акти з боку відповідача підписані та скріплені печаткою без будь-яких зауважень та заперечень, а копії наявні в матеріалах справи.

Матеріали справи також підтверджують, що позивачем належним чином оформлено та виставлено відповідачу рахунки за спожиті комунальні послуги на загальну суму 29 989,86 грн., копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно виставлених позивачем рахунків, що наявні в матеріалах справи, строк оплати - не більше 4-х банківських днів з моменту виставлення, але не пізніше передостаннього робочого дня місяця.

Враховуючи встановлені вище судом обставини, визначений сторонами строк оплати та виставлення позивачем відповідачу рахунків на оплату з визначеним терміном оплати, господарський суд вважає, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань щодо сплати орендної плати у сумі 175 510,36 грн., а також компенсації витрат за спожиті комунальні послуги у сумі 29 989,86 грн. є таким, що настав.

В свою чергу, відповідачем орендні платежі у сумі 175 510,36 грн. не сплачені та витрати за споживання комунальних послуг в загальній сумі 29 989,86 грн. не компенсовані. Доказів протилежного до суду не представлено.

Як було встановлено судом, 28.04.2021 позивач звернувся до відповідача з претензією № 05/133, якою вимагав в строк не більше 7-ми календарних днів з моменту отримання претензії сплатити заборгованість по орендній платі в сумі 126 440,42 грн., пеню в сумі 17 135,02 грн. та 63 220,00 грн. штрафу. Відповіді на претензію відповідач не надав, вимоги позивача зі сплати заборгованості також не виконав.

24.09.2021 позивач повторно звернувся до відповідача з претензією № 05/267 якою вимагав в строк не більше 7-ми календарних днів з моменту отримання претензії сплатити заборгованість по орендній платі в сумі 167 027,36 грн., гарантійний внесок в сумі 8 783,00 грн., відшкодувати витрати за спожиті комунальні послуги в сумі 29 938,00 грн., сплатити пеню за прострочення з оплати оренди в сумі 13 992,53 грн., пеню за прострочення оплати вартості комунальних платежів в сумі 1 247,45 грн., 50% штрафу за прострочення з оплати оренди в сумі 83 514,50 грн., 50% штрафу за прострочення оплати вартості комунальних платежів в сумі 14 685,03 грн., 3% річних за прострочення з оплати оренди в сумі 3 708,21 грн., 3% річних за прострочення оплати вартості комунальних платежів в сумі 907,70 грн., інфляційні втрати за прострочення з оплати оренди в сумі 8 276,45 грн. та інфляційні втрати за прострочення оплати вартості комунальних платежів в сумі 602,21 грн. Крім того, претензією позивач повідомив відповідача про припинення договірних відносин з 31.10.2021 р. та просив підписати Додаткову угоду до договору від 24.09.2021 (про припинення дії договору з 31.10.2021 р.). Разом з претензією позивач направив відповідачу примірники актів звірки, Додаткову угоду до договору від 24.09.2021 (про припинення дії договору з 31.10.2021 р.) та акти приймання-передачі майна з оренди, що підписані та скріплені печатками сторін з боку позивача. Відповіді на вищевказану претензію відповідач також не надав, вимоги позивача зі сплати заборгованості не виконав.

Станом на дату подання даної позовної заяви в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем орендних платежів в загальній сумі 175 510,36 грн. та витрат за спожиті комунальні послуги в загальній сумі 29 989,86 грн. Протилежного суду не доведено. Доказів повної та своєчасної оплати орендних платежів та відшкодування витрат за спожиті комунальні послуги до суду не надано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми боргу за орендними платежами нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 175 510,36 грн., а також позовні вимоги в частині стягнення суми боргу за спожиті комунальні послуги нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 29 989,86 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.3-5.4 договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором винна сторона несе відповідальність у порядку визначеному чинним законодавством України.

В разі порушення строків сплати орендної плати або інших видів платежів передбачених розділом 2 цього договору орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми, за кожен день прострочення.

В разі порушення строків сплати орендної плати та інших видів платежів передбачених розділом 2 договору більш як на десять календарних днів орендар сплачує на користь орендодавця штраф в розмірі десяти відсотків від простроченої суми, а при порушення строків більш як на тридцять календарних днів - штраф в розмірі п`ятдесяти відсотків від простроченої суми.

Позивач за прострочення виконання зобов`язання з оплати орендних платежів нарахував та просить стягнути з відповідача 3 232,18 грн. пені та 87 755,18 грн. штрафу.

Крім того, позивач за прострочення виконання зобов`язання з відшкодування комунальних послуг нарахував та просить стягнути з відповідача 1 099,72 грн. пені та 14 994,93 грн. штрафу.

Наразі суд зазначає, що позивачем не вірно визначено періоди прострочення зобов`язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Крім того, відповідно до п. 2.5 ч. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» № 14 від 17.12.2013, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Враховуючи вищенаведене, за оплату орендної плати: згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №БМ300000675 від 30.04.2020 період нарахування починається 13.04.2020 (10.04.2020 припадає на неділю, 11.04.2020 був вихідний день, тому кінцевий термін сплати - 12.04.2020); згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №БМ300001657 від 31.10.2020 період нарахування починається 13.10.2020 (10.10.2020 припадає на суботу, тому кінцевий термін сплати - 12.10.2020); згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) №БМ300000061 від 31.01.2021 період нарахування починається 12.01.2021 (10.10.2020 припадає на неділю, тому кінцевий термін сплати - 11.01.2021); згідно акту здачі-прийняття робіт №БМ300000726 від 30.04.2021 період нарахування починається 13.04.2021 (10.04.2021 припадає на суботу, тому кінцевий термін сплати - 12.04.2021) та для нарахування пені закінчується - 13.10.2021 (через 6 місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане); згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № БМ300000897 від 31.05.2021 період нарахування починається 12.05.2021 (10.05.2021 - святковий день, тому кінцевий термін сплати - 11.05.2021) та для нарахування пені закінчується - 12.11.2021; згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № БМ300001331 від 30.07.2021 період нарахування починається 13.07.2021 (10.07.2021 припадає на суботу, тому кінцевий термін сплати - 12.07.2021); згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № БМ300002231 від 31.10.2021 період нарахування починається 12.10.2021 (10.10.2021 припадає на неділю, тому кінцевий термін сплати - 11.10.2021).

Крім того, за відшкодування комунальних послуг: згідно рахунку-фактури № 1733 від 31.12.2020 період нарахування починається 12.01.2021 (11.01.2021 - 4-й банківський день з моменту виставлення рахунку та останній термін сплати); згідно рахунку-фактури № 665 від 30.04.2021 період нарахування починається 12.04.2021 та для нарахування пені закінчується - 12.11.2021 (через 6 місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане); згідно рахунку-фактури № 926 від 31.05.2021 період нарахування починається з 05.06.2021 (наступний за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане).

Здійснивши власний перерахунок пені, з урахуванням встановлених дат прострочення платежів, в межах розрахунку позивача, обмеживши нарахування пені 6 місяцями з моменту виникнення прострочення, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за порушення строків оплати орендної плати підлягають задоволенню частково у сумі 3 065,51 грн.

Здійснивши власний перерахунок пені, з урахуванням встановлених дат прострочення платежів, в межах розрахунку позивача, обмеживши нарахування пені 6 місяцями з моменту виникнення прострочення, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за порушення строків відшкодування витрат за спожиті комунальні послуги підлягають задоволенню частково у сумі 1 097,41 грн.

Право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати у договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного суду від 08.08.2018 у справі № 908/1843/17, постанові Верховного Суду України від 09.04.2012 у справі № 3-88гс11, постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 у справі № 3-24гс12, постанові Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17, постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17, постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16, постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 922/1720/17.

Здійснивши перерахунок штрафу, з урахуванням умов договору, прострочення по сплаті грошового зобов`язання, порядку розрахунків погодженого сторонами, в межах розрахунку позивача, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення нарахованого штрафу за порушення строків оплати орендної плати підлягають задоволенню повністю в сумі 87 755,18 грн.

Здійснивши перерахунок штрафу, з урахуванням умов договору, прострочення по сплаті грошового зобов`язання, порядку розрахунків погодженого сторонами, в межах розрахунку позивача, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення нарахованого штрафу за порушення строків відшкодування витрат за спожиті комунальні послуги підлягають задоволенню повністю в сумі 14 994,93 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5.8 договору, сторони дійшли згоди, що у випадку неналежного виконання зобов`язань проценти річних встановлюються у розмірі 25 (двадцяти п`яти) процентів по кожному окремому порушенні.

Позивач, керуючись п. 5.8 договору, нарахував та просить стягнути з відповідача за прострочення оплати орендних платежів 25% річних в сумі 40 344,75 грн. та інфляційні втрати у розмірі 14 208,88 грн.

Крім того, позивач, керуючись п. 5.8 договору, нарахував та просить стягнути з відповідача за прострочення відшкодування витрат за комунальні послуги 25% річних в сумі 3 754,94 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1 198,19 грн.

Здійснивши перерахунок 25 % річних та інфляційних витрат, нарахованих за прострочення оплати орендних платежів, в межах періоду розрахунку позивача, з урахуванням дати прострочення платежу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, в частині стягнення 25% річних підлягають задоволенню частково в сумі 40 252,25 грн., а інфляційні втрати підлягають частковому задоволенню в сумі 13 695,15 грн.

Здійснивши перерахунок 25 % річних та інфляційних витрат, нарахованих за прострочення відшкодування витрат за комунальні послуги, в межах періоду розрахунку позивача, з урахуванням дати прострочення платежу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, в частині стягнення 25% річних підлягають задоволенню частково в сумі 3 752,80 грн., а інфляційні втрати підлягають частковому задоволенню в сумі 1 197,71 грн.

Приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 5 569,67 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОДОРОД» (місцезнаходження 03057, м. Київ, проспект Перемоги, б. 52, корпус 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Білоцерківмаз» (місцезнаходження 09100, Київська обл., м. Біла Церква, Бульвар М. Грушевського, 13; ) 175 510,36 грн. заборгованості по орендній платі, 3 065,51 грн. пені, 40 252,25 грн. 25% річних, 13 695,15 грн. інфляційних втрат, 87 755,18 грн. штрафу від суми заборгованості по орендній платі, 29 989,86 грн. заборгованості з відшкодування витрат за комунальні послуги, 1 097,41 грн. пені за порушення строків відшкодування комунальних послуг, 3 752,80 грн. 25% річних, 1 197,71 грн. інфляційних втрат, 14 994,93 грн. штрафу від суми заборгованості по відшкодуванню комунальних послуг та 5 569,67 грн. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч. 2 ст. 256 та п. п. 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення складено та підписано 03.08.2022.

Суддя Л.В. Сокуренко