ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 серпня 2022 року Справа № 925/480/13

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Пріхно Л.А,

за участі представників сторін:

від стягувача - представник не з`явився,

від боржника представник не з`явився,

від Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної

компанії Нафтогаз України

про заміну сторони виконавчого провадження

у справі

за позовом дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної

компанії Нафтогаз України, м. Київ

до Державного підприємства Косарський спиртовий завод,

с. Косарі, Кам`янського району, Черкаської області

про стягнення 394 852 грн. 00 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 25 квітня 2013 року зі справи №925/480/13 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства Косарський спиртовий завод на користь дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України 315 687 грн. 50 коп. основного бору, 25 903 грн. 12 коп. 3% річних, 29 543 грн. 18 коп. інфляційних втрат, 23 718 грн. 20 коп. пені та 7 897 грн. 04 коп. витрат на сплату судового збору.

На виконання вищевказаного судового рішення Господарським судом Черкаської області 21 травня 2013 року було видано відповідний наказ.

До Господарського суду Черкаської області від дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України надійшла заява про заміну боржника Державного підприємства Косарський спиртовий завод на його правонаступника Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт.

Заяву подано в порядку ст. 334 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21 липня 2022 року розгляд заяви дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України про заміну сторони виконавчого провадження призначено в судовому засіданні на 14 год. 30 хв. 01 серпня 2022 року.

Представники сторін та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Від дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності її представника.

Згідно ч. 3 ст. 334 ГПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши заяву дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України про заміну сторони виконавчого провадження, а також дослідивши докази, судом враховане наступне:

11 січня 2014 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №41432055 з примусового виконання наказу від 21 травня 2013 року зі справи №925/480/13.

Стягувач вказував, що станом на даний час заборгованість не погашена.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне підприємство Косарський спиртовий завод перебуває в стані припинення з 24 грудня 2010 року.

Засновником Державного підприємства Косарський спиртовий завод (код ЄДРПОУ - 05518954) є Міністерство аграрної політики України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 672 Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості прийнято рішення:

1. Ліквідувати Державний концерн спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн Укрспирт).

2. Погодитися з пропозицією Міністерства аграрної політики та продовольства щодо:

утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (далі - Державне підприємство Укрспирт) на базі майна Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн Укрспирт), державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, зазначених в абзаці третьому цього пункту, з віднесенням Підприємства до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства;

реорганізації державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства, згідно з додатками 1 і 2 шляхом приєднання до Державного підприємства Укрспирт та шляхом виділу майна, з використанням якого виготовляється підакцизна продукція, і передачі такого майна до Державного підприємства Укрспирт.

3. Установити, що Державне підприємство Укрспирт є правонаступником Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн Укрспирт).

У Додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року №672 Перелік державних підприємств і об`єднань спиртової та лікеро-горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства і підлягають реорганізації шляхом приєднання до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Державне підприємство Косарський спиртовий завод включено до переліку підприємств, що підлягають реорганізації шляхом приєднання до ДП Укрспирт.

В подальшому, на виконання вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року №672, Міністерством аграрної політики України 30 листопада 2010 року було видано наказ №779 про реорганізацію ДП Косарський спиртовий завод () шляхом приєднання до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт () та визначення ДП Укрспирт правонаступником майнових прав і обов`язків реорганізованого Державного підприємства Косарський спиртовий завод.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно з правовою позицією Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, що викладена в постанові від 04 листопада 2020 у справі №922/817/18 - чинне законодавство не містить загальної норми щодо моменту виникнення універсального правонаступництва юридичної особи, утвореної внаслідок злиття.

Державне підприємство Укрспирт набуло статусу юридичної особи з дня його державної реєстрації в установленому законом порядку.

Таку державну реєстрацію Державного підприємства Укрспирт здійснено 18 серпня 2010 року, номер запису: 0037440.

Також згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне підприємство Косарський спиртовий завод з реєстру не виключено, перебуває у стані припинення.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Право на суд було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

У разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (RYSOVSKYY v. UKRAINE, № 29979/04, § 70, ЄСПЛ, від 20 жовтня 2011 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що держава є відповідальною за борги державного підприємства, не дивлячись на те, що підприємство є окремою юридичною особою. Таким чином, держава є відповідальною за невиплату заявнику сум, присуджених йому рішеннями, що винесені проти такого підприємства. Суд вважає, що Уряд не продемонстрував, що підприємство мало достатню інституційну та операційну незалежність від держави, щоб звільнити державу від відповідальності за Конвенцією за дії чи бездіяльність цього підприємства. Таким чином, Суд вирішує, що держава є відповідальною за борги такого підприємства, як наведено у цій справі (див., наприклад, рішення у справі Garkusha v. Ukraine, заява № 4629/03, пункт 25, рішення від 13 грудня 2005 року; рішення у справі Martynov v. Ukraine) заява № 36202/03, пункт 23, рішення від 14 грудня 2006 року; та рішення у справі Solovyev v. Ukraine, пункт 20). Суд зауважує, що рішення суду від 4 листопада 2003 року та від 2 червня 2006 року залишалися невиконаними близько 4 років і 8 місяців та 2 років і 1 місяця відповідно. Суд нагадує, що він вже встановлював порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції у справах, які стосувалися аналогічних питань (див., наприклад, рішення у справі Garkusha, згадане вище, пп. 24-25, рішення у справі Mykhaylenky and Others, згадане вище, п. 55, та рішення у справі Voytenko, згадане вище, пп. 39-43). Розглянувши всі подані матеріали, Суд вирішує, що Уряд не надав жодного переконливого факту чи аргументу який дозволив би Суду дійти іншого висновку у цій справі. Таким чином, у цій справі має місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції (STANKOVSKAYA v. UKRAINE, № 20984/04, § 25 - 30, ЄСПЛ, від 11 грудня 2008 року).

Згідно зі Статутом, Державне підприємство Укрспирт є правонаступником Державного концерну спиртової та лікеро-горілчаної промисловості (концерн Укрспирт), обласних державних об`єднань, що входять до його складу, а також державних підприємств спиртової та лікеро- горілчаної промисловості, що належать до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України щодо їх активів і боргових зобов`язань.

При реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності.

У процедурі реорганізації державних підприємств, в тому числі Державного підприємства Косарський спиртовий завод у формі приєднання все майно, права та обов`язки державних підприємств, переходять до правонаступника - Державного підприємства Укрспирт.

Державна реєстрація рішення про припинення Державного підприємства Косарський спиртовий завод була здійснена 24 грудня 2010 року. Таким чином, на момент звернення стягувуача до суду Державне підприємства Косарський спиртовий завод (боржник) знаходиться в процедурі припинення більш як 11 (одинадцять) років.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20) зазначено, що забезпечення остаточності судового рішення та його неухильного виконання спрямоване на дотримання таких вимог верховенства права, як забезпечення прав і свобод людини, правової визначеності, доступу до правосуддя, законності. Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам правової визначеності.

Держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом (частина друга статті 167 ЦК України).

На юридичних осіб публічного права у цивільних відносинах поширюються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (стаття 82 ЦК України).

Державне підприємство Косарський спиртовий завод не має достатньої інституційної та операційної незалежності від держави. Саме держава прийняла рішення про приєднання Державного підприємства Косарський спиртовий завод до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт та його не реалізовувала протягом значного періоду часу.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 25 квітня 2013 року у даній справі не виконується протягом 9 років.

Суд звертає увагу, що процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права. При цьому положеннями наведеної процесуальної норми не обмежено коло випадків заміни особи у спірних правовідносинах, які можуть бути підставами для процесуального правонаступництва, а також стадію судового процесу, на якій може бути здійснено таке правонаступництво.

Серед підстав заміни кредитора у зобов`язанні ст. 512 ЦК України визначає правонаступництво.

Таке універсальне правонаступництво передбачено, зокрема, ст. 104 ЦК України, згідно з положеннями якої юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації, у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у частині 8 статті 4 передбачено, що у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Водночас чинне законодавство не містить загальної норми щодо моменту виникнення універсального правонаступництва юридичної особи, утвореної внаслідок приєднання.

Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення врегульований ст. 107 ЦК України, відповідно до положень якої після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї їх сукупності. Тобто при універсальному правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до Реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється у результаті реорганізації.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16 червня 2020 року у справі №910/5953/17, якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до новоствореної юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями. При цьому Велика Палати Верховного Суду в зазначеній постанові визнала помилковим висновок попередніх інстанцій про те, що правонаступництво не відбулось за відсутності в Реєстрі запису про припинення юридичної особи, яка реорганізовувалась шляхом злиття.

Отже, суд зазначає, що тлумачення вказаних норм свідчить, що у статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.

З урахуванням того, що згідно п. 2 наказу Міністерства аграрної політики України №779 від 30 листопада 2010 року було визначено ДП Укрспирт правонаступником майнових прав і обов`язків реорганізованих державних підприємств в зокрема і Державного підприємства Косарський спиртовий завод, суд дійшов висновку, що Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства Косарський спиртовий завод з дати видання Міністерством аграрної політики України наказу №779 від 30 листопада 2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст.334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Також ст. 52 ГПК України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Отже, заяву дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України слід задовольнити та здійснити заміну боржника Державне підприємство Косарський спиртовий завод на його правонаступника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 234, 334 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

2. Замінити боржника у виконавчому листі наказі від 21 травня 2013 року по справі №925/480/13, а саме: Державне підприємство Косарський спиртовий завод (вул. Кірова, 1, с. Косарі, Кам`янського району, Черкаської області, ідентифікаційний код 05518954) на Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт (вул. Гагаріна,16, м. Бровари, Київської області, ідентифікаційний код 37199618).

3. Копію ухвали надіслати сторонам, Державному підприємству Косарський спиртовий завод та Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Суддя А.В. Васянович