РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.07.2022Справа № 910/3324/21

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Євро Інвестментс Груп (Euro Investments Group)
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор"
2. Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та реєстрації" Гумуржи Олександра Костянтиновича
3. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лігуна Андрія Івановича
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні:
позивача: 1. ОСОБА_1
3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані"
6. Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича упроваджувальна комерційна фірма "ЕСКО" ЛТД
відповідачів:2. ОСОБА_2
4. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
5. Публічного акціонерного товариства "Златобанк"
проскасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації та припинення речових прав
Суддя Бойко Р.В.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники сторін:

від позивача:Гусак А.М.
від відповідача 1:Луцький М.І., Тимофіюк Г.О.
від відповідачів 2, 3:не з`явилися
від третіх осіб:не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор", державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та Реєстрації" Гумуржи Олександра Костянтиновича та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лігуна Андрія Івановича про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації прав, припинення обтяження майна, припинення речових прав на нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 77 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Євро Інвестментс Груп" вказує на незаконність набуття ТОВ "ФК "Фінєвровектор" права власності на нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 77 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, що підтверджується наказами Міністерства юстиції України №3866/5 від 03.12.2019 та №670/5 від 25.02.2020, проте по сьогоднішній день у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідач 1 значиться як власник такого майна, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність правових підстав для скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та записів державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та Реєстрації" Гумуржи Олександра Костянтиновича та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лігуна Андрія Івановича з метою відновлення його прав власності на таке майно як законного власника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/3324/21; вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження; залучено до участі розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 та на стороні відповідача - ОСОБА_2 ; витребувано від Комунального підприємства "Центр правової допомоги та Реєстрації" та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лігуна Андрія Івановича докази; проведення підготовчого засідання призначено на 13.04.2021.

12.04.2021 засобами електронного зв`язку від ОСОБА_1 надійшли пояснення, в яких третя особа 1 зазначає, що рішення державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та Реєстрації" Гумуржи Олександра Костянтиновича прийнято з грубим порушенням норм Закону, які позбавили можливості ОСОБА_1 реалізувати свої права як іпотекодержателя спірної нерухомості, а отже позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

В судовому засіданні 13.04.2021 представником ТОВ "ФК "Фінєвровектор" було подано відзив на позов, в якому зазначав, що ТОВ "ФК "Фінєвровектор" було надано державному реєстратору в повному обсязі всі необхідні документи, визначені діючим законодавством як необхідні для проведення реєстрації права у відповідності до приписів ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", в т.ч. направлену та отриману ТОВ "Євро Інвестментс Груп" вимогу в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 35 вказаного Закону, і така реєстрація була здійснена на підставі чинного договору іпотеки, договорів відступлення права вимоги, які підтверджують перехід права вимоги за іпотечним договором від 30.01.2014; поряд з цим, договір відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015 є нікчемним та було визнано недійсним в судовому порядку (справа №760/18297/16-ц), у зв`язку з чим не міг породжувати будь-яких прав і обов`язків.

Протокольною ухвалою суду від 13.04.2021 відкладено підготовче засідання на 18.05.2021.

28.04.2021 через відділ діловодства суду представником позивача подано відповідь на відзив відповідача 1, у відповідності до якого вказував на те, що: у відзиві ТОВ "ФК "Фінєвровектор" відсутні: а) заперечення стосовно того, що судовими рішеннями у справах №760/18297/16-ц та №910/12629/16 не вирішувалося питання про скасування рішень про державну реєстрацію прав чи скасування документів, на підставі яких її було проведено, а відтак, у реєстратора Гумуржи О.К. згідно ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" були відсутні повноваження приймати оскаржувані рішення від 06.09.2019, якими було поновлено іпотеку та заборону відчуження на користь ТОВ "ФК "Фінєвровектор"; б) заперечення стосовного того, що з 13.03.2017 по 28.11.2019 у реєстрі було зареєстровано обтяження нерухомості у вигляді арешту на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва, тому оскаржувані рішення реєстратора Гумуржи О.К. від 06.09.2019 прийняті всупереч п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"; ТОВ "ФК "Фінєвровектор" не могло набути права вимоги за договором іпотеки від 30.01.2014; ТОВ "Євро Інвестментс Груп" не отримувало повідомлення про усунення порушення, яке було використано для реєстрації права власності за ТОВ "ФК "Фінєвровектор".

11.05.2021 через відділ діловодства суду представником відповідача 1 подано заперечення на відповідь на відзив, в яких вказував на те, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 31.08.2020 у справі №760/30077/19, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 28.04.2021, було визнано недійсними договір іпотеки від 03.06.2016, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича упроваджувальна комерційна фірма "ЕСКО" ЛТД (надалі - "ТОВ "ЕСКО"), договір купівлі-продажу від 12.07.2016 , укладений між ТОВ "ЕСКО" та ТОВ "Євро Інвестментс Груп", та підтверджено законність реєстрації іпотеки та права власності на спірне майно за ТОВ "ФК "Фінєвровектор", а додання копії такого рішення до відзиву спростовує доводи позивача щодо нібито не спростування відповідачем 1 певних доводів позову.

Протокольними ухвалами суду від 18.05.2021 витребувано у Державного підприємства "Національні інформаційні системи" документи зазначені в п. 15 ухвали Господарського суду міста Києва від 18.03.2021; відкладено підготовче засідання на 15.06.2021.

15.06.2021 в судовому засіданні представником позивача було подано заяву про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, за змістом якої просив залучити до участі у справі в якості третіх осіб Товариство з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані" та Державне підприємство "Національні інформаційні системи".

Протокольними ухвалами суду від 15.06.2021 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані" в якості третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача; відкладено підготовче засідання на 01.07.2021.

30.06.2021 через відділ діловодства суду представником третьої особи 3 подано письмові пояснення, відповідно до яких вказував на те, що: на підставі укладеного з ПАТ "Авант Банк" договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №23/04-2019/1 від 23.04.2019 ТОВ "Файненс Компані" було набуто права вимоги за кредитним договором №22/1/14-KL з усіма договорам, укладеними на забезпечення виконання зобов`язань за ним, які в послідуючому було відчужено на користь ТОВ "ФК "Фінєвровектор" згідно договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №20/06-2019/1 від 20.06.2019, про що було повідомлено ТОВ "ЕСКО"; накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01.03.2017 у справі №760/4056/17 арешт на спірне майно жодним чином не становить перешкод для укладення вказаних правочинів відступлення прав вимоги, що підтверджується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду (постанова від 25.05.2021 у справі №923/971/19), а тому доводи позивача щодо зворотне є необґрунтованими; обставини правомірності набуття ТОВ "Файненс Компані" відповідних прав вимоги та їх подальшого відчуження на користь ТОВ "ФК "Фінєвровектор" підтверджуються рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 21.05.2020 у справі №760/31552/19, яке набрало законної сили.

01.07.2021 через відділ діловодства суду представником позивача подано клопотання про зупинення провадження у справі, за змістом якого просив зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/10294/21 за позовом ТОВ "Євро Інвестментс Груп" до ТОВ "Файненс Компані" та ТОВ "ФК "Фінєвровектор" про визнання недійсними договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №23/04-2019/1 від 23.04.2019 та №20/06-2019/1 від 20.06.2019.

Протокольними ухвалами суду від 01.07.2021 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 20.07.2021.

19.07.2021 через відділ діловодства суду представником позивача подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до завершення касаційного перегляду справи №760/30077/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2021 зупинено провадження у справі №910/3324/21 до завершення касаційного перегляду справи №760/30077/19.

20.12.2021 через відділ діловодства суду представником позивача подано клопотання про поновлення провадження у справі, яке мотивовано тим, що 14.12.2021 завершено касаційний перегляд справи №760/30077/19.

29.12.2021 через відділ діловодства суду представником позивача подано клопотання про поновлення провадження у справі, яке мотивовано тим, що 14.12.2021 завершено касаційний перегляд справи №760/30077/19 та надано копію постанови Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №760/30077/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2022 поновлено провадження у справі №910/3324/21 та призначено проведення підготовчого засідання на 20.01.2022.

12.01.2022 через відділ діловодства суду представником відповідача 1 було подано клопотання про зупинення провадження у справі, за змістом якого просив зупинити провадження до набрання законної сили рішенням суду у справі №910/21220/21 за позовом ТОВ "ФК "Фінєвровектор" до ТОВ "Євро Інвестментс Груп", ТОВ "ЕСКО" ОСОБА_1, Міністерства юстиції України про визнання недійсними договорів та наказів.

20.01.2022 через відділ діловодства суду представником позивача подано заперечення на клопотання відповідача 1 про зупинення провадження у справі.

Протокольними ухвалами суду від 20.01.2022 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача 1 про зупинення провадження у справі; оголошено перерву в підготовчому засіданні на 03.02.2022.

19.01.2022 через відділ діловодства суду від ТОВ "Файненс Компані" надійшла позовна заява третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору до ТОВ "Євро Інвестментс Груп" та ОСОБА_1 , в якій заявником заявлено вимоги про: визнання недійсним договору іпотеки від 03.06.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. за реєстровим номером 799, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ "ЕСКО"; визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна серія та номер 1249 від 12.07.2016, укладений між ТОВ "ЕСКО" та ТОВ "Євро Інвестментс Груп".

В обґрунтування своїх позовних вимог ТОВ "Файненс Компані" вказує на те, що на підставі укладеного з ПАТ "Авант Банк" договору №23/04-2019/1 від 23.04.2019 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги набуло прав вимоги до ТОВ "ЕСКО" за кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014, укладеним останнім з ПАТ "Златобанк", в забезпечення виконання зобов`язань за яким, згідно договору іпотеки від 30.01.2014, було передано нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 77 . В подальшому відповідні права вимоги було відчужено на користь ТОВ "ФК "Фінєвровектор" згідно договору №20/06-2019/1 від 20.06.2019.

Одночасно з цим, ТОВ "Файненс Компані" стало відомо про існування іншої ланки іпотечних правовідносин відносно такої нерухомості згідно договору іпотеки від 03.06.2016, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "ЕСКО", що і породило відносини права власності на захист яких подано позов у даній справі.

ТОВ "Файненс Компані" вважає такі відносини незаконними, у зв`язку з чим, на противагу заявленим позовним вимогам (на їх спростування), вважає за необхідне звернутися з даним позовом до суду про визнання заявлених договорів недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2022 прийнято позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору - ТОВ "Файненс Компані" до ТОВ "Євро Інвестментс Груп" та ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів до розгляду у справі №910/3324/21; вимоги за позовом третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору об`єднано в одне провадження з первісним позовом шляхом залучення ТОВ "Файненс Компані" до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору; залучено до участі у справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в якості третьої особи 4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, Публічне акціонерне товариство "Златобанк", в якості третьої особи 5, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, ТОВ "ЕСКО", в якості третьої особи 6, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

03.02.2022 через відділ діловодства суду представником третьої особи 3 подано додаткові пояснення, за змістом яких вказував на те, що враховуючи недійсність договору відступлення права вимоги №873 від 29.12.2015, укладеного між ПАТ "Авант Банк" та ОСОБА_2 , ТОВ "ФК "Фінєвровектор" є єдиним законним кредитором за спірними кредитним та іпотечним договорами.

Протокольною ухвалою суду від 03.02.2022 відкладено підготовче засідання на 22.02.2022, в якому протокольною ухвалою суду було відкладено підготовче засідання на 15.03.2022.

Підготовче засідання 15.03.2022 не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та активними бойовими діями у Київській області та місті Києві.

25.03.2022 через відділ діловодства суду представником позивача подано відзив на позовну заяву третьої особи із самостійними вимогами, за змістом якої вказував на: відсутність порушених прав ТОВ "Файненс Компані", які підлягали б захисту в межах поданого ним позову; купуючи спірну нерухомість ТОВ "Євро Інвестментс Груп" добросовісно керувалось офіційними відомостями, які містилися в державному реєстрі, а саме: її власником було ТОВ "ЕСКО", існували обтяження такої нерухомості виключно у вигляді іпотеки на користь ОСОБА_1 ; будь-які інші речові права чи обтяження стосовно такої нерухомості були відсутні в державних реєстрах, що було також встановлено в рішенні Соломянського районного суду міста Києва від 11.04.2019 у справі №760/18297/16-ц, а тому відсутні правові підстави для визнання недійсними договорів іпотеки від 03.06.2016, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "ЕСКО", та купівлі-продажу нерухомого майна від 12.07.2016, укладеного між ТОВ "ЕСКО" та ТОВ "Євро Інвестментс Груп".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2022 призначено проведення підготовчого засідання на 26.05.2022.

26.05.2022 через відділ діловодства суду представником позивача подано клопотання про доручення доказів, за змістом якого просив долучити до матеріалів справи копію наказу Міністерства юстиції України від 13.07.2021 №2335/7 разом з висновком.

Протокольними ухвалами суду від 26.05.2022 долучено подані позивачем докази до матеріалів справи; оголошено перерву в підготовчому засіданні до 09.06.2022.

08.06.2022 через відділ діловодства суду третьою особою 1 подано заяву про розгляд справи за відсутності учасника, у відповідності до якої просила розглядати справу №910/3324/21 без її участі на підставі поданих раніше документів.

09.06.2022 через відділ діловодства суду представником ТОВ "Файненс Компані" подано заяву про залишення позову без розгляду, за змістом якої на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України просив залишити без розгляду позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2022 залишено позов третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору ТОВ "Файненс Компані" до ТОВ "Євро Інвестментс Груп" та ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів без розгляду; закрито підготовче провадження у справі №910/3324/21 та призначено її до розгляду по суті на 30.06.2022.

Протокольною ухвалою суду від 30.06.2022 оголошено перерву в судовому засіданні на 12.07.2022.

В судове засідання 12.07.2022 з`явилися представники позивача та відповідача 1, надали свої пояснення по суті спору, за змістом яких позивач позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх повністю, а відповідач 1 проти позову заперечує та у його задоволенні просить відмовити.

Відповідачі 2, 3 та треті особи 1-6, повідомлені про час і місце розгляду справи належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами (в т.ч. рекомендованими повідомлення про вручення поштових відправлень), своїх повноважних представників в судове засідання не направили, про поважні причини неявки не повідомили.

За змістом ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень відповідачів 2, 3 та третіх осіб 2-6 про причини неявки їх представників в судові засідання, враховуючи заяву третьої особи 1 про розгляд справи за її відсутності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

При цьому, суд враховує, що відповідачі 2, 3 правом на подачу відзиву на позов у визначені згідно положень Господарського процесуального кодексу України строки не скористалися, а тому у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України спір у даній справі підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 12.07.2022 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Із зібраних в матеріалах справи документів та встановлених судовими рішення у справах №760/30077/19, №760/17297/16-ц, №760/31552/19 та №910/12629/16 обставин вбачається наступний перебіг спірних правовідносин.

30.01.2014 між ПАТ "Златобанк" (кредитодавець, банк) та ТОВ "ЕСКО" (позичальник) було укладено кредитний договір №22/1/14-KL, у відповідності до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 2 200 000,00 дол. США, а позичальник зобов`язався в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №22/1/14-KL 30.01.2014 між ПАТ "Златобанк" (іпотекодержатель) та ТОВ "ЕСКО" (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. та зареєстрований в реєстрі за №547, (надалі - "Договір іпотеки від 30.01.2014") у відповідності до умов якого було передано в іпотеку нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 77 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0, про що було внесено відповідні відомості до реєстру речових прав нерухомого майна про іпотеку (номер запису 4503327 від 30.01.2014; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження №10499478 від 30.01.2014) та обтяження (номер запису 4503110 від 30.01.2014; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження №10498932 від 30.01.2014) щодо АЗС.

Згідно із п. 4.8.1 Договору іпотеку від 30.01.2014 сторони цього договору дійшли згоди, що це застереження про задоволення вимог іпотекодержателя згідно зі ст. 36 Закону України "Про іпотеку" за своїми правовими наслідками для сторін є повним укладеним договором про задоволення вимог іпотекодержателя і визначає один із можливих позасудових способів звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя без будь-якого додаткового погодження (окремого уповноваження) з боку іпотекодавця, зокрема, шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання по кредитному договору в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України "Про іпотеку". При цьому, ціною придбання іпотекодержателем у власність предмета іпотеки є ринкова вартість предмета іпотеки, яка визначається незалежним суб`єктом оціночної діяльності. Задоволення вимог іпотекодержателя при цьому відбувається в порядку та розмірі, визначеному статтею 37 Закону України "Про іпотеку". У випадку звернення стягнення на предмет іпотеки на умовах цього пункту іпотекодавець та іпотекодержатель дійшли згоди про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя після спливу 60-денного строку з моменту надсилання письмової вимоги на адресу іпотекодавця - попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки.

09.12.2014 між ПАТ "Златобанк" (цемент) та ПАТ "Авант-Банк" (цесіонарій) було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. за реєстровим №2521, у відповідності до якого цемент відступив цесіонарію, а цесіонарій набув права вимоги, належні цементові у відповідності до Кредитного договору №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договору іпотеки від 30.01.2014, про що було внесені відповідні зміни до реєстру щодо іпотеки (номер запису 4503327 від 30.01.2014; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №17839884 від 09.12.2014) та обтяження (номер запису 4503110 від 30.01.2014; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №24219647 від 07.09.2015).

29.12.2015 між ПАТ "Авант-Банк" та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), посвідчений приватним нотаріусом Могильницькою О.А. за реєстровим №873, у відповідності до якого на користь останнього було відступлено права за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014, про що було внесені відповідні зміни до реєстру щодо іпотеки (номер запису 4503327 від 30.01.2014; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №27676315 від 29.12.2015) та обтяження (номер запису 4503110 від 30.01.2014; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №27674245 від 29.12.2015).

29.01.2016 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від №96 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Авант-Банк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації №64 від 24.02.2016 застосовано наслідки нікчемності до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015 з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та 25.02.2016 повернуто ОСОБА_2 сплачені останнім кошти.

Згідно повідомлення про нікчемність правочину №357 від 25.02.2016 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Авант-Банк" було повідомлено ТОВ "Еско" про нікчемність договору про відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015.

Поряд з цим, 05.03.2016 за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на АЗС в якості задоволення вимог іпотекодержателя за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014 у відповідності до ст. 37 Закону України "Про іпотеку", про що було внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав нерухомого майна щодо права власності на АЗС (номер запису 13576560 від 05.03.2016; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28610148 від 05.03.2016); щодо припинення іпотеки (номер запису 4503327 від 30.01.2014; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28612575 від 05.03.2016) та обтяження (номер запису 4503110 від 30.01.2014; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28612491 від 05.03.2016).

Однак, наказом Міністерства юстиції України від 28.04.2016 №1258/8 було задоволено скаргу ТОВ "ЕСКО" та наказано: скасувати рішення державного реєстратора від 05.03.2016 №28610148 про реєстрацію права власності на АЗС за ОСОБА_2 ; скасувати рішення державного реєстратора від 05.03.2016 №28614184 про реєстрацію права іпотеки на АЗС за ОСОБА_3 ; скасувати рішення державного реєстратора від 28.03.2016 №28961138 про реєстрацію права іпотеки на АЗС за ОСОБА_4 , про що було внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав нерухомого майна (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29468094 від 28.04.2016).

Наказом Міністерства юстиції України від 30.05.2016 №1538/5 було задоволено скаргу ТОВ "ЕСКО" та наказано скасувати рішення державного реєстратора від 24.03.2016 №28917876 про реєстрацію обтяження АЗС на користь ОСОБА_4 , про що було внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав нерухомого майна (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29816791 від 30.05.2016).

03.06.2016 між ТОВ "ЕСКО" (іпотекодавець) та ОСОБА_1 (іпотекодержатель) було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. за реєстровим №799, у відповідності до умов якого в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 08.09.2015 було передано в іпотеку нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 77 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0, про що було внесено відповідні відомості до реєстру речових прав нерухомого майна про іпотеку (номер запису 14810126 від 03.06.2016; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження №29898607 від 03.06.2016) та обтяження (номер запису 14809906 від 03.06.2016; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяження №29898405 від 03.06.2016) щодо АЗС.

12.07.2016 між ТОВ "ЕСКО" (продавець) та ТОВ "Євро Інвестментс Груп" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. за реєстровим №1249, у відповідності до умов якого було відчужено на користь покупця нежилий будинок - АЗС з сервісним комплексом (літ. А), загальною площею 355 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 77 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0, про що було внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав нерухомого майна щодо права власності на АЗС (номер запису 15362316 від 12.07.2016; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30428353 від 12.07.2016).

12.07.2016 між ТОВ "ЕСКО" (первісний іпотекодавець), ТОВ "Євро Інвестментс Груп" (новий іпотекодавець) та ОСОБА_1 (іпотекодержатель) було укладено договір про внесення змін і доповнень до договору іпотеки, посвідченого Колесник О.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 03.06.2016 за реєстровим №799, за умовами якого було погоджено заміну сторони іпотекодавця за договором іпотеки від 03.06.2016 з ТОВ "ЕСКО" на ТОВ "Євро Інвестментс Груп", що було внесено відповідні зміни до відомостей Державного реєстру речових прав нерухомого майна щодо права на АЗС: визначено іпотекодержателем ОСОБА_1 ; іпотекодавцем - ТОВ "Євро Інвестментс Груп"; боржником - ТОВ "ЕСКО".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 у справі №910/12629/16 за позовом ПАТ "Авант-Банк" до ТОВ "ЕСКО" про стягнення заборгованості за Кредитним договором №22/1/14-КL від 30.01.2014 позовні вимоги задоволено та стягнуто з ТОВ "ЕСКО" на користь ПАТ "Авант-банк" 1 999 911,11 доларів США - заборгованість по кредиту, 232 713,37доларів США - заборгованість по процентам, 350 738,49 грн. - пеню та 206 700,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11.04.2019 у справі №760/18297/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ТОВ "ЕСКО", ТОВ "Євро Інвестментс Груп", третя особа - державний реєстратор прав на рухоме майно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. про скасування рішення державної реєстрації, визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності та за зустрічним позовом ТОВ "ЕСКО" до ОСОБА_2 , ПАТ "Авант-банк", треті особи - ТОВ "Євро Інвестментс Груп", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Могильницька О.А. про визнання недійсним договору відступлення права вимоги, було визнано недійсним договір відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015, укладений між ПАТ "Авант-Банк" та ОСОБА_2

23.04.2019 між ПАТ "Авант-Банк" (продавець) та ТОВ "Файненс Компані" (новий кредитор) було укладено договір №23/04-2019/1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, посвідчений приватним Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. та зареєстрований за реєстровим №1154, у відповідності до якого ПАТ "Авант-банк" відступило ТОВ "Файненс Компані" всі права вимоги за Кредитним договором №22/1/14-КL від 30.01.2014 та усіма договорами укладеними на забезпечення виконання умов кредитного договору, зокрема за Договором іпотеки від 30.01.2014.

20.06.2019 на підставі договору №20/06-2019/1 про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги між ТОВ "Файненс Компані" та ТОВ "ФК "Фінєвровектор", останнє набуло право вимоги до позичальника ТОВ "ЕСКО" за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014.

06.09.2019 на підставі заяви ТОВ "ФК "Фінєвровектор" державним реєстратором Комунального підприємства "Центр правової допомоги та реєстрації" Гумуржи О.К. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав їх обтяжень було прийняте №48562178 від 06.09.2019, №48566511 від 06.09.2019, №48566641 від 06.09.2019, відповідно до яких до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості про скасування припинення державної реєстрації іпотеки на підставі Договору іпотеки від 30.01.2014 (номер запису про іпотеку - 4503327), а ТОВ "ФК "Фінєвровектор" зареєстровано іпотекодержателем.

06.09.2019 ТОВ "ФК "Фінєвровектор" було направлено боржнику за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та первинному іпотекодавцю - ТОВ "ЕСКО", а також поточному власнику предмета іпотеки та чинному іпотекодавцю - ТОВ "Євро Інвестментс Груп", повідомлення про порушення умов Кредитного договору №22/1/14-KL від 30.01.2014 та вимогу сплатити кредитну заборгованість протягом передбаченого договором 60-денного строку, а саме:

- на адресу ТОВ "ЕСКО", ідентифікатор відправлення 708 - отримано 17.09.2019;

- на адресу ТОВ "Євро Інвестментс Груп" направлено повідомлення щодо усунення порушень через міжнародну службу доставки АТ "ДХЛ Інтернешнл Україна" від 06.09.2019, авіанакладна №, - отримано 09.09.2019;

- на адресу ТОВ "Євро Інвестментс Груп" направлено повідомлення щодо усунення порушень через міжнародну службу доставки АТ "ДХЛ Інтернешнл Україна" від 06.09.2019, авіанакладна №, - отримано 10.09.2019;

- на адресу керівника ТОВ "Євро Інвестментс Груп" направлено повідомлення щодо усунення порушень через міжнародну службу доставки АТ "ДХЛ Інтернешнл Україна" від 06.09.2019, авіанакладна №, - отримано 10.09.2019;

- на адресу керівника ТОВ "Євро Інвестментс Груп" направлено повідомлення щодо усунення порушень через міжнародну службу доставки АТ "ДХЛ Інтернешнл Україна" від 06.09.2019, авіанакладна №, - отримано 09.09.2019.

За результатом розгляду заяви ТОВ "ФК "Фінєвровектор" про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно №37202057 від 28.11.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лігуном А.І. було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28.11.2019 за №49916998, згідно з яким було здійснено державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем ТОВ "ФК "Фінєвровектор" в порядку статті 37 Закону України "Про іпотеку" на АЗС.

Наказом Міністерства юстиції України №3866/5 від 03.12.2019 "Про скасування рішень про держану реєстрацію прав та їх обтяжень", на підставі висновку Комісії від 14.11.2019 за результатом розгляду скарги ОСОБА_1 від 24.09.2019, зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 27.09.2019 за №33645-33-19, скаргу ОСОБА_1 від 24.09.2019 задоволено частково; скасовано рішення від 06.09.2019 №№ 48562178, 48566641, 48566511, прийняті державним реєстратором комунального підприємства "Центр правової допомоги та реєстрації" Гумуджи О.К.

Спір у справі стосується захисту прав власності ТОВ "Євро Інвестментс Груп" на спірне нерухоме майно.

Звертаючись з даним позовом до суду позивачем вказується на те, що він є законним та добросовісним набувачем спірної АЗС, в той час як відповідачем 1 було протиправно здійснено поновлення на свою користь в реєстрі записів про іпотеку та заборону відчуження на спірну АЗС згідно Договору іпотеки від 30.01.2014 та в послідуючому зареєстровано за собою право власності на таку нерухомість шляхом звернення стягнення на неї.

В той же час, заперечуючи проти таких доводів, відповідач 1 вказує на те, що іпотека, встановлена Договором іпотеки від 30.01.2014, була чинною і за наслідками набуття прав іпотекодержателя ним було правомірно набуто прав власності на предмет іпотеки в порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку".

Дослідивши викладені учасниками справи в своїх заявах по суті спору доводи та заперечення в сукупності із зібраними в матеріалах справи доказами суд приходить до висновку, що з метою повного та всебічного вирішення спору у даній справі є необхідним надання відповідей на питання:

а) чинності іпотеки за Договором іпотеки від 30.01.2014;

б) законності набуття ТОВ "Євро Інвестментс Груп" права власності на АЗС;

в) законності набуття ТОВ "ФК "Фінєвровектор" прав іпотекодержателя АЗС;

г) законності набуття ТОВ "ФК "Фінєвровектор" права власності на АЗС;

д) наявності порушених прав ТОВ "Євро Інвестментс Груп" за наслідками відновлення записів про іпотеку та обтяження АЗС на підставі Договору іпотеки від 30.01.2014 і його реалізації ТОВ "ФК "Фінєвровектор".

Щодо перебігу правовідносин іпотеки за Договором іпотеки від 30.01.2014.

З матеріалів справи вбачається, що за наслідками укладення 29.12.2015 між ПАТ "Авант-Банк" та ОСОБА_2 договору про відступлення права вимоги (цесії), посвідченого приватним нотаріусом Могильницькою О.А. за реєстровим №873, мало місце звернення останнім стягнення у відповідності до Договору іпотеки від 30.01.2014 на спірну АЗС в рахунок погашення набутих прав вимоги до ТОВ "ЕСКО" за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014, у зв`язку з чим відбулись реєстраційні дії щодо відображення в Державному реєстрі речових прав нерухомого майна права власності ОСОБА_2 (номер запису 13576560 від 05.03.2016; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28610148 від 05.03.2016); припинення іпотеки за Договором іпотеки від 30.01.2014 (номер запису 4503327 від 30.01.2014; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28612575 від 05.03.2016) та відповідного обтяження (номер запису 4503110 від 30.01.2014; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28612491 від 05.03.2016).

Тобто, 05.03.2016 мало місце припинення записів про іпотеку та обтяження на АЗС, внесених до державних реєстрів на підставі Договору іпотеки від 30.01.2014.

Однак, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Авант-Банк" (наказ №64 від 24.02.2016) було встановлено ознаки нікчемності укладеного між ПАТ "Авант-Банк" та ОСОБА_2 договору про відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015 та застосовано наслідки цього шляхом повернення ОСОБА_2 сплачених останнім коштів в якості оплати набутих прав вимоги за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 у справі №910/12629/16 за позовом ПАТ "Авант-Банк" до ТОВ "ЕСКО" про стягнення боргу за Кредитним договором №22/1/14-KL позовні вимоги було задоволено повністю та в мотивувальній частині такого судового рішення підтверджено встановлену згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" нікчемність укладеного між ПАТ "Авант-Банк" та ОСОБА_2 договору про відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015, у зв`язку з чим фактично визнано ПАТ "Авант-Банк" володільцем прав вимоги за Кредитним договором №22/1/14-KL.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11.04.2019 у справі №760/18297/16-ц було визнано недійсним укладений між ПАТ "Авант-Банк" та ОСОБА_2 договір про відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015.

При цьому, із мотивувальної частини вказаного судового рішення вбачається, що судом було встановлено нікчемність вказаного правочину з підстав, встановлених п. 7 та п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Тобто, вказаними судовими рішеннями було встановлено незаконність переходу від ПАТ "Авант-Банк" до ОСОБА_2 прав вимог за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, враховуючи суб`єктний склад учасників даної справи та справ №910/12629/6, №760/18297/16-ц, наведені факти (незаконність набуття ОСОБА_2 прав вимог за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014) мають преюдиційне значення та не підлягають повторному доведенню.

В положеннях п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 №8 зазначалося, що за змістом частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення у справі "Брумареску проти Румунії", п. 61). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для повторного доказування зазначених обставин, адже їх існування підтверджують судові рішення у спорах, учасниками яких були сторони даної справи, які не можуть бути поставлені під сумнів (переоцінка даних фактів буде свідчити про поставлення під сумнів судових рішень у справах №910/12629/6, №760/18297/16-ц, що є недопустимим).

Крім того, учасниками справи не заперечуються обставини незаконності переходу від ПАТ "Авант-Банк" до ОСОБА_2 прав вимог за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014 в межах даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Отже, встановлення незаконності (в т.ч. шляхом визнання в судовому порядку) переходу до ОСОБА_2 прав вимог за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014 свідчить про незаконність реалізації особою набутих нею прав в т.ч. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 30.01.2014 та набуття права власності на АЗС, яке в свою чергу мало своїм наслідком припинення в реєстрах записів про іпотеку та обтяження такого майна на підставі Договору іпотеки від 30.01.2014.

Тобто, внесені за наслідками вчинення договору про відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015 та послідуючої реалізації набутих на підставі нього ОСОБА_2 прав зміни до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно АЗС (зокрема, щодо суб`єкта права власності на такий об`єкт; припинення іпотеки та обтяження, які були встановлені на підставі Договору іпотеки від 30.01.2014) є незаконними.

Наведене в тому числі підтверджується наказами Міністерства юстиції України від 28.04.2016 №1258/8 та від 30.05.2016 №1538/5 про задоволення скарг ТОВ "ЕСКО", на виконання яких було внесено зміни до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно АЗС шляхом скасування запису про право власності ОСОБА_2 та скасування записів, вчинених за наслідками реалізацією ОСОБА_2 відповідних прав власності на таку нерухомість (щодо передачі в наступному іпотеку).

З огляду на викладені обставини вбачається, що за наслідками встановлення незаконності переходу до ОСОБА_2 прав вимог за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014 (нікчемності договору про відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015) було спростовано всі майнові та реєстраційній дії, вчинені за наслідками реалізації ОСОБА_2 набутих ним прав, та поновлено у відомостях Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на АЗС за ТОВ "ЕСКО".

Однак, записів про іпотеку та обтяження АЗС згідно Договору іпотеки від 30.01.2014 в державному реєстрі поновлено не було.

Суд відзначає, що такі обставини було зумовлено не відсутністю правових підстав для цього, а саме сукупністю відсутності: по-перше, належного законодавчого врегулювання питання відновлення запису після його припинення, однак встановлення незаконності підстав такого припинення, адже не передбачало прямих механізмів такого відновлення; по-друге, повноважень у Міністерства юстиції України на вихід за межі розгляду відповідної скарги, адже розглядаючи скарги ТОВ "ЕСКО" та приймаючи накази від 28.04.2016 №1258/8 та від 30.05.2016 №1538/5 де-факто встановив незаконність проведення реєстраційних дій за наслідками набуття ОСОБА_2 прав вимоги за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014 (першочерговими якими були записи про припинення іпотеки та обтяження за Договором іпотеки від 30.01.2014), однак де-юре міг діяти виключно в межах вимог поданих скарг, які були направлені лише на відновлення запису про право власності ТОВ "ЕСКО" на АЗС та скасування записів про її обтяження, вчинених за наслідками реалізації ОСОБА_2 набутих ним прав; відсутністю фактичного інтересу у власника (ТОВ "ЕСКО") на відновлення відповідних записів.

Наразі, законодавцем виправлено відповідну прогалину в регулюванні питання відновлення записів за наслідками неправомірного (незаконності підстав) їх виключення, передбачивши в абзаці 3 частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Отже, відсутність поновлення записів про іпотеку та обтяження АЗС згідно Договору іпотеки від 30.01.2014 в державному реєстрі за наслідками встановлення незаконності майнових та реєстраційних дій, які зумовили їх припинення не було наслідком втрати їх чинності.

У відповідності до приписів ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Тобто, законодавство не передбачає такої підстави припинення іпотеки як внесення до державного реєстру відповідного запису про припинення іпотеки, адже вчинення такої реєстраційної дії є наслідком, а не правовою підставою припинення іпотеки.

Отже, враховуючи незаконність реєстрації ОСОБА_2 за собою права власності на АЗС за наслідками реалізації набутих прав за Договором іпотеки від 30.01.2014 та відсутність інших підстав для припинення іпотеки за вказаним правочином, встановлених Законом, вбачається, що іпотека згідно Договору іпотеки від 30.01.2014 є чинною з моменту внесення про неї первинного запису до відповідного реєстру незалежно від того, чи було скасовано запис про її припинення, адже встановлення незаконності дій, які мали своїм наслідком внесення до державного реєстру запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі.

Аналогічний по своїй суті висновок при оцінці чинності іпотеки у випадку визнання незаконними чинників, які зумовили внесення до державного реєстру запису про припинення відповідної іпотеки, викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №922/2416/17.

З огляду на викладене вбачається, що Договір іпотеки від 30.01.2014 не припинив своєї дії за наслідками подій, які мали місце в кінці 2015 року та протягом 2016 року (набуття ОСОБА_2 прав за Договором іпотеки від 30.01.2014 та їх реалізація), а відтак, встановлена нею іпотека щодо АЗС продовжувала свою дію з моменту укладення такого правочину та внесення до державного реєстру первісного запису про неї.

Щодо законності набуття ТОВ "Євро Інвестментс Груп" права власності на АЗС.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що правовою підставою набуття ТОВ "Євро Інвестментс Груп" права власності на спірне нерухоме майно став укладений ним з ТОВ "ЕСКО" правочин купівлі-продажу від 12.07.2016.

При цьому, із змісту такого правочину вбачається посилання сторін на те, що будівля АЗС на момент укладення договору купівлі-продажу від 12.07.2016 нікому іншому не продана, не подарована, в найм (оренду) не здана, не відчужена іншим способом, не заставлена, в спорі, податковій заставі не перебуває, не передана як внесок до статутного капіталу юридичної особи, інших прав щодо неї у третіх осіб (в тому числі за шлюбним контрактом, договорами найму тощо), як у межах, так і за межами України немає. (абз. 1 п. 3.3 такого договору).

Поряд з цим, також зазначено, що за даними державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 12.07.2016 будівля АЗС перебуває під іпотекою, а іпотекодержатель дав згоду на відчуження АЗС, про що викладено у заяві, справжність підпису засвідчено Колесник О.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 11.07.2016 за реєстровим №1248. (абз. 2 п. 3.3 такого договору).

Слід відзначити, що в наведеному положенні мова йде про укладений між ТОВ "ЕСКО" та ОСОБА_1 договір іпотеки, посвідчений 03.06.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. за реєстровим №799.

Тобто, будучи обізнаним про незаконність набуття ОСОБА_2 прав вимог за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014, наслідком реалізації яких останнім було внесення до державного реєстру записів про припинення іпотеки та обтяження АЗС згідно такого договору, відновивши за собою в реєстрі запис про право власності на спірну будівлю та скасувавши записи, що перешкоджали розпорядження нею (були внесенні за наслідками незаконного розпорядження ОСОБА_2 таким майном - накази Міністерства юстиції України від 28.04.2016 №1258/8 та від 30.05.2016 №1538/5), ТОВ "ЕСКО", безумовно усвідомлюючи продовження дії Договору іпотеки від 30.01.2014, передало АЗС в іпотеку іншій особі та відчужило її на користь ТОВ "Євро Інвестментс Груп".

Прикметно, що дню відчуження АЗС на користь ТОВ "Євро Інвестментс Груп" (за день до укладення договору купівлі-продажу від 12.07.2016) передує звернення ПАТ "Авант-Банк" (11.07.2016) до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "ЕСКО" про стягнення заборгованості за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014.

Такі обставини в своїй сукупності безумовно вказують на наявність недобросовісної поведінки ТОВ "ЕСКО", направленої на намагання унеможливити задоволення вимог кредитора за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 за рахунок АЗС шляхом її обтяження новою іпотекою та відчуженням.

Разом з цим, частиною 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України "Про іпотеку" іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя, зокрема: передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Згідно із ч. 3 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Положеннями ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Судом встановлено, що Договір іпотеки від 30.01.2014 не припинив своєї дії за наслідками подій, які мали місце в кінці 2015 року та протягом 2016 року, а встановлена ним іпотека та обтяження АЗС продовжували свою дію з моменту укладення такого правочину та внесення до державних реєстрів первісних записів про них.

Окрім цього, мало місце продовження існування основного зобов`язання, на забезпечення якого і було передано АЗС в іпотеку згідно Договору іпотеки від 30.01.2014, що підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 у справі №910/12629/16.

В той же час, матеріали справи не містять доказів отримання ТОВ "ЕСКО" згоди чинного на момент передачі в іпотеку ОСОБА_1 та відчуження на користь ТОВ "Євро Інвестментс Груп" АЗС іпотекодержателя, а учасниками справи не заперечується той факт, що такої згоди не надавалось.

Таким чином, суд приходить до висновку, що укладений між ТОВ "ЕСКО" та ОСОБА_1 договір іпотеки від 03.06.2016, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. за реєстровим №799, а також укладений між ТОВ "ЕСКО" та ТОВ "Євро Інвестментс Груп" договір купівлі-продажу нерухомого майна від 12.07.2016, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. за реєстровим №1249, є нікчемними в силу приписів ч. 3 ст. 12 Закону України "Про іпотеку".

В аспекті наведеного суд враховує, що в рамках розгляду справи №760/18297/16-ц перед судом ставилось питання недійсності укладеного між ТОВ "ЕСКО" та ТОВ "Євро Інвестментс Груп" договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.07.2016 - заявлена ОСОБА_2 позовна вимога, однак в її задоволенні було відмовлено.

При цьому, відмовляючи в задоволенні такої вимоги Солом`янський районний суд м. Києва в рішенні від 11.04.2019 у справі №760/18297/16-ц оцінив виключно дії приватного нотаріуса, пов`язані з нотаріальним посвідченням такого правочину та проведенням реєстраційних дій на підставі нього, а також, наявність порушених прав позивача ( ОСОБА_2 ) на звернення до суду з відповідною вимогою, за наслідками проведення чого (встановлення правомірності дій нотаріуса з посвідчення правочину купівлі-продажу майна щодо якого на той момент були відсутні записи про його обтяження; встановлення нікчемності правочину набуття ОСОБА_2 прав вимоги за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014) і було відмовлено в задоволенні такої позовної вимоги.

Тобто, при вирішенні справи №760/18297/16-ц в частині вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.07.2016 не здійснювалась оцінка такого правочину на предмет застосування до нього визначених ст. 12 Закону України "Про іпотеку" правових наслідків, що в сукупності з відмовою в задоволенні позову в цій частині рішенням Солом`янського районного суд м. Києва від 11.04.2019 у справі №760/18297/16-ц нівелює можливість породження ним правових наслідків у вигляді неможливості перевірки судом в межах даної справи такого правочину на предмет його законності у відповідності до приписів вказаної норми Закону та застосування наслідків цього.

Відтак, у відповідності приписів ч. 1 ст. 216, ст. 328 Цивільного кодексу України визнати набуття ТОВ "Євро Інвестментс Груп" прав власності на АЗС законним неможливо.

Щодо добросовісності ТОВ "Євро Інвестментс Груп" як набувача АЗС.

Так, позивач вказує на те, що він є добросовісним набувачем такого майна, оскільки на момент вчинення правочину купівлі-продажу нерухомого майна від 12.07.2016 не міг знати про наявні обтяження АЗС іпотекою згідно Договору іпотеки від 30.01.2014 в силу відсутності відповідних записів у державному реєстрі, як правову підставу нівелювання наслідків набуття такого майна у власність за відсутності згоди іпотекодержателя.

Суд відзначає, що питання набуття прав власності на майно за відсутності записів про його обтяження іпотекою при одночасній чинності такої іпотеки (коли запис було виключено/припинено на незаконних підставах) неодноразово було предметом вирішення Великою Палатою Верховного Суду, яка зазначала, що:

- відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови від 02.07.2019 у справі №48/340);

- однією із загальних засад цивільного законодавства є добросовісність (п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Тому суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна (пункт 51 постанови від 26.06.2019 у справі №669/927/16-ц);

- добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 46.2 постанови від 01.04.2020 у справі №610/1030/18).

- за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови від 23.10.2019 у справі №922/3537/17);

- якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення; у разі скасування незаконного судового рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису, який виключено на підставі незаконного рішення суду; це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек; договір іпотеки (права й обов`язки сторін) залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек (постанова від 19.06.2019 у справі №643/17966/14-ц).

В послідуючому такі висновки, з метою забезпечення єдності судової практики, було конкретизовано в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №922/2416/17 наступним чином:

- скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, але його скасування саме по собі (тобто без встановлення інших обставин, що, зокрема, можуть підтверджувати недобросовісність дій, які були вчинені на підставі цього рішення) не є підставою для перегляду всіх юридичних фактів, що виникли, змінилися чи припинилися на підставі відповідного рішення;

- виключення відомостей про право іпотеки з відповідного державного реєстру на підставі судового рішення є не правовим наслідком такого рішення, а фактичною дією, вчиненою на підставі цього рішення;

- виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Скасування того судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі;

- запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя;

- за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не ммала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови від 23.10.2019 у справі №922/3537/17). За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню;

- при вирішенні таких спорів необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження.

З огляду на викладене вбачається, що вирішуючи питання наслідків набуття особою права власності на майно, яке було обтяжено іпотекою, без згоди чинного іпотекодержателя в силу відсутності запису про таку іпотеку, що було наслідком незаконного його припинення, слід виходи із дослідження поведінки такого набувача, за підтвердження добросовісності якої і можливим є висновок про нівелювання сили такої іпотеки.

В той же час, дослідивши перебіг спірних правовідносин суд не вбачає ознак добросовісності через призму неможливості обізнаності про дійсний перебіг відносин щодо АЗС в діях ТОВ "Євро Інвестментс Груп", адже:

- по-перше, досить сумнівним є придбання іноземним товариством нерухомості в Україні, обтяженої іпотекою фізичної особи, за відсутності попереднього дослідження історії перебігу відносин щодо такого майна, яка в свою чергу на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.07.2016 давала можливість для сумнівів з огляду на низку переходів прав власності та іпотеки і їх скасування (при вчиненні такого правочину з відомостей державних реєстрі вбачалась наявність запису про іпотеку на користь ПАТ "Златобанк" з послідуючою заміною іпотекодержателя на ОСОБА_2 та її припинення в силу набуття права власності на АЗС ОСОБА_2 ; обтяження ОСОБА_2 АЗС іпотеками інших осіб; скасування запису про право власності ОСОБА_2 та вчиненої ним іпотеки на підставі наказів Міністерства юстиції України);

Тобто, розумними та обачними діями покупця при наявності таких обставин було б запитати у продавця тексти відповідних наказів Міністерства юстиції України з метою ознайомлення з перебігом відносин щодо АЗС та вивчення ситуації за якої було скасовано запис про право власності ОСОБА_2 на АЗС, адже таке право було зареєстровано саме за наслідками звернення стягнення останнім на таке майно як предмет іпотеки, а тому очевидним є питання щодо подальшої дії відповідної іпотеки за наслідками скасування процедури звернення стягнення на неї.

- по-друге, згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 12.07.2016 ціною продажу АЗС було визначено суму у розмірі 3 млн.грн., в той час, як дійна ринкова вартість такого майна становила близько 30 млн.грн. (на момент укладення Договору іпотеки від 30.01.2014 оцінена у розмірі 28,8 млн.грн.; на момент звернення стягнення ТОВ "ФК "Фінєвровектор" - 30 млн.грн.).

Тобто, ТОВ "Євро Інвестментс Груп" було придбано АЗС за ціною щонайменше в 10 разів нижче ринкової, констатація чого не потребує спеціальних знань, адже загальновідомі відносини на ринку нерухомості не дають можливості визначення ринкової вартості діючої АЗС практично в прилягаючому до центра Києва районі у розмірі всього 3 млн.грн.;

- по-третє, купуючи будівлю АЗС ТОВ "Євро Інвестментс Груп" взяло на себе права та обов`язки іпотекодавця такої будівлі за договором іпотеки від 03.06.2016, укладеним між ТОВ "ЕСКО" та ОСОБА_1 , умови якого передбачали, що такою іпотекою забезпечується всі вимоги ОСОБА_1 за договором фінансової допомоги від 08.09.2015, з урахуванням змін та доповнень до такого договору, у тому числі у разі будь-якого збільшення зобов`язань за ним.

Тобто, має місце обставин при яких іноземна компанія придбала в Україні нерухомість обтяжену іпотекою в рахунок необмеженого зобов`язання, відносно реальності чого суд ставиться досить критично.

Наведене в сукупності із встановленою недобросовісністю ТОВ "ЕСКО" (в силу обізнаності останнього про продовження чинності Договору іпотеки від 30.01.2014) виключає можливість для висновку про те, що укладаючи договір купівлі-продажу нерухомого майна від 12.07.2016 ТОВ "Євро Інвестментс Груп" діяло сумлінно та розумно і не могло не знати про дійсний перебіг відносин щодо АЗС на момент його придбання, адже визначені судом обставини укладення такого договору дають свідчать про можливу умисність його укладення саме з метою виведення з під іпотеки, встановленої Договором іпотеки від 30.01.2014 та забезпечення неможливості в подальшому погашення за рахунок АЗС зобов`язань, які виникли за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014.

Отже, правові підстави для застосування презумпції набуття майна вільного від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень в межах спірних правовідносин відсутні, адже дійсними обставинами перебігу спірних правовідносин не підтверджується добросовісність покладення ТОВ "Євро Інвестментс Груп" на відсутність записів про іпотеку згідно Договору іпотеки від 30.01.2014 у державних реєстрах, тобто, не підтверджується, що така особа не знала і не мала знати про існування таких прав і обтяжень.

Щодо законності набуття ТОВ "ФК "Фінєвровектор" права іпотекодержателя АЗС.

Згідно із ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Частиною 1 ст. 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 516, 517 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Положеннями ст. 24 Закону України "Про іпотеку" визначено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Матеріалами справи (зокрема, договором про відступлення права вимоги (цесії) від 09.12.2014, договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №23/04-2019/1 від 23.04.2019, договором про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №20/06-2019/1 від 20.06.2019) підтверджується факт набуття ТОВ "ФК "Фінєвровектор" прав вимоги за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014, про що було повідомлено ТОВ "ЕСКО".

Законність набуття ТОВ "ФК "Фінєвровектор" зазначених прав вимоги була предметом вирішення Солом`янським районним судом м. Києва спору у справі №760/31552/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Файненс Компані" та ТОВ "ФК "Фінєвровектор", треті особи: ТОВ "Євро Інвестментс Груп", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чигрін А.О. про визнання недійсним договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №20/06-2019/1 від 20.06.2019, за наслідками розгляду якої рішенням від 21.05.2020, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 16.12.2020, в задоволенні позову було відмовлено.

При цьому, у вказаних судових рішеннях суди дійшли висновку, що: по-перше, втрата оригіналу іпотечного договору від 30.01.2014 попереднім кредитором - ПАТ "Авант-Банк", про що було розміщене відповідне оголошення ТОВ "ФК "Фінєвровектор" у газеті "Урядовий кур`єр" №213 (6576) від 07.11.2019, не є правовою підставою для висновку про не набуття останнім відповідних прав вимоги за таким правочином, адже попередніми кредиторами було передано необхідний обсяг документів на підтвердження прав вимог до боржника (ТОВ "ЕКСО") за чинними Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014; по-друге, ТОВ "ФК "Фінєвровектор" на підставі чинного іпотечного договору та відповідно до дійсних договорів відступлення права вимоги та інших документів, які засвідчували право іпотеки щодо нежитлового будинку - АЗС, правомірно відновив державну реєстрацію іпотеки на підставі Договору іпотеки від 30.01.2014, яка мала вищий пріоритет відносно іпотеки ОСОБА_1 , та зареєстрував себе іпотеко держателем вказаного нерухомого майна.

Отже, в силу приписів ст.ст. 204, 513, 514, 516, 517 Цивільного кодексу України, ст. 24 Закону України "Про іпотеку" з урахування положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України матеріалами справи належним чином підтверджується, а учасниками справи не спростовано правомірність набуття ТОВ "ФК "Фінєвровектор" прав вимоги за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 і Договором іпотеки від 30.01.2014 та внесення відомостей про відповідні права (іпотеку) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Поряд з цим, з метою повного та всебічного вирішення спору, суд вважає за необхідне додатково дослідити доводи позивача щодо незаконності реєстраційних дій державного реєстратора Гумуджи О.К. про поновлення записів про іпотеку та обтяження АЗС згідно Договору іпотеки від 30.01.2014 за ТОВ "ФК "Фінєвровектор".

Зокрема, відповідні доводи позивача зводяться до того, що а) заявником (ТОВ "ФК "Фінєвровектор") не було надано повного обсягу необхідних документів для проведення таких реєстраційних дій; б) на момент проведення відповідних реєстраційних дій існував арешт АЗС, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2017 у справі №760/4056/17.

Щодо обсягу документів.

Із зібраних в матеріалах справи доказів вбачається та не заперечується учасниками справи, що для відновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку та обтяження АЗС згідно Договору іпотеки від 30.01.2014 на користь ТОВ "ФК "Фінєвровектор" останнім було надано державному реєстратору (заява від 06.09.2019): Кредитний договір №22/1/14-KL від 30.01.2014; Договір іпотеки від 30.01.2014 (дублікат); договір про відступлення права вимоги (цесії) від 09.12.2014; рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11.04.2019 у справі №760/18297/16-ц; рішення Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 у справі №910/12629/16; повідомлення та протокол Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про нікчемність договору про відступлення права вимоги від 29.12.2015, який був укладений між ПАТ "Авант-Банк" та ОСОБА_2 ; договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №23/04-2019/1 від 23.04.2019; договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №20/06-2019/1 від 20.06.2019.

Наведені документи (в т.ч. безпосередній зміст судових рішень у справах №760/18297/16-ц та №910/12629/16) в сукупності з відомостями державних реєстрів в повній мірі давали державному реєстратору можливість встановити перебіг правовідносин іпотеки за Договором іпотеки від 30.01.2014 на момент звернення ТОВ "ФК "Фінєвровектор" до нього, який полягав в тому, що:

- в державному реєстрі було зареєстровано право власності ТОВ "ЕСКО" на АЗС;

- 30.01.2014 на підставі Договору іпотеки від 30.01.2014 було внесено записи про іпотеку та обтяження АЗС на користь ПАТ "Златобанк", іпотекодавець - ТОВ "ЕСКО";

- 09.12.2014 на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) від 09.12.2014 було внесено зміни до відомостей про іпотеку та обтяження АЗС згідно Договору іпотеки від 30.01.2014 шляхом визначення іпотекодержателем/обтяжувачем ПАТ "Авант-Банк";

- 29.12.2015 на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015 було внесено зміни до відомостей про іпотеку та обтяження АЗС згідно Договору іпотеки від 30.01.2014 шляхом визначення іпотекодержателем/обтяжувачем ОСОБА_2 ;

- 24.02.2016 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб встановлено ознаки нікчемності договору про відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015 та застосовано їх наслідки;

- 05.03.2016 на підставі Договору іпотеки від 30.01.2014, договору відступлення права вимоги (цесії) від 09.12.2014, договору про відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015 та вимоги про погашення боргу від 29.01.2016 право власності на АЗС було зареєстровано за ОСОБА_2 ;

- 05.03.2016 у зв`язку з наведеним припинено записи про іпотеку та обтяження АЗС згідно Договору іпотеки від 30.01.2014;

-05.03.2016 на підставі Договору іпотеки від 05.03.2016 було внесено записи про іпотеку та обтяження АЗС на користь ОСОБА_3 , іпотекодавець - ОСОБА_2 ;

- 24.03.2016 припинення записів про іпотеку та обтяження АЗС на користь ОСОБА_3 ;

- 24.03.2016 на підставі Договору іпотеки від 24.03.2016 було внесено записи про іпотеку та обтяження АЗС на користь ОСОБА_4 , іпотекодавець - ОСОБА_2 ;

- 28.04.2016 на підставі наказу Міністерства юстиції України від 28.04.2016 №1258/8 скасовано записи про реєстрацію права власності на АЗС за ОСОБА_2 , про іпотеку за ОСОБА_3 та про іпотеку за ОСОБА_4 ;

- 28.04.2016 у зв`язку з попереднім поновлено запис про право власності ТОВ "ЕСКО" на АЗС;

- 30.05.2016 на підставі наказу Міністерства юстиції України від 30.05.2016 №1538/5 скасовано запис про обтяження АЗС на користь ОСОБА_4 ;

- 03.06.2016 на підставі Договору іпотеки від 03.06.2016 було внесено записи про іпотеку та обтяження АЗС на користь ОСОБА_1 , іпотекодавець - ТОВ "ЕСКО";

- 12.07.2016 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна право власності на АЗС було зареєстровано за ТОВ "Євро Інвестменст Груп";

- 12.07.2016 на підставі договору про внесення змін і доповнень до договору іпотеки від 03.06.2016 внесено зміни до записів про іпотеку та обтяження АЗС на користь ОСОБА_1 шляхом визначення боржником ТОВ "ЕСКО", а іпотекодавцем - ТОВ "Євро Інвестментс Груп".

- 22.08.2017 рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/12629/16 підтверджено чинність зобов`язань ТОВ "ЕСКО" перед ПАТ "Авант-Банк" за Кредитним договором №22/1/14-KL та нікчемність договору про відступлення права вимоги (цесії) від 29.12.2015;

- 11.04.2019 рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/18297/16-ц підтверджено незаконність набуття ОСОБА_2 прав вимоги за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014 і вчинених в рамках їх реалізації майнових дій (набуття у власність АЗС, її обтяження іпотеками) - фактичне повернення прав вимоги за такими правочинами ПАТ "Авант-Банк";

- 23.04.2019 на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №23/04-2019/1 від 23.04.2019 відбувся перехід прав вимоги за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014 від ПАТ "Авант-Банк" до ТОВ "Файненс Компані";

- 20.06.2019 на підставі про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №20/06-2019/1 від 20.06.2019 відбувся перехід прав вимоги за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014 від ТОВ "Файненс Компані" до ТОВ "ФК "Фінєвровектор".

Такі обставини перебігу спірних правовідносин дають правові підстави для цілком логічного висновку про те, що: а) чинність встановленої Договором іпотеки від 30.01.2014 іпотеки АЗС не припинялась з моменту внесення первісного запису про неї (30.01.2014); б) припинення записів про іпотеку та обтяження АЗС на підставі Договору іпотеки від 30.01.2014 мало місце за наслідками незаконного переходу до ОСОБА_2 відповідних прав та подальшої їх реалізації; в) зобов`язання за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014 є чинними; г) ТОВ "ФК "Фінєвровектор" є належним набувачем прав за такими договорами, у зв`язку з чим дії державного реєстратора, спрямовані на фактичне відновлення відповідних записів про іпотеку та обтяження АЗС на підставі Договору іпотеки від 30.01.2014, які існували до їх незаконного припинення, з визначенням чинного іпотекодержателя/обтяжувача відповідають приписам ст.ст. 10, 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження", адже надані йому ТОВ "ФК "Фінєвровектор" документи в сукупності з відомостями реєстрів в повній мірі підтверджували існування таких прав та обтяжень.

При цьому, необхідність в даному випадку існування судового рішення чи наказу Міністерства юстиції України про скасування реєстраційних дій щодо припинення іпотеки та обтяження АЗС, які були вчинені в рамках реалізації ОСОБА_2 набутих прав за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 та Договором іпотеки від 30.01.2014, відсутня, адже такі дії є нікчемними та спростованими фактом визнання незаконним набуття такої особою відповідних прав і їх реалізації, що в тому числі підтверджується наказами Міністерства юстиції України від 28.04.2016 №1258/8 та від 30.05.2016 №1538/5.

Щодо арешту.

Позивач вказує на те, що у період з 13.03.2017 по 28.11.2019 в Державному реєстрі прав містився запис про обтяження АЗС у вигляді арешту, накладеного ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2017 у справі №760/4056/17, а тому було неможливим проведення будь-яких реєстраційних дій щодо АЗС у вказаний період.

В той же час, із змісту ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2017 у справі №760/4056/17 вбачається, що такий арешт було накладено у кримінальному провадженні №0000494 від 17.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, розслідування в якому розпочато за заявою ТОВ "ЕСКО" щодо незаконного заволодіння АЗС, мотивованою тим, що посадові особи ТОВ "ЕСКО", маючи умисел на ухилення від виконання кредитних зобов`язань 12.07.2016 уклали договір купівлі-продажу об`єкту нерухомості - АЗС, згідно якого вказаний об`єкт нерухомості було зареєстровано за ТОВ "Євро Інвестментс Груп".

При цьому, визначаючи мету накладення відповідного арешту слідчим суддею було вказано на необхідність запобігання подальшого перепродажу такого об`єкта нерухомості, а також з метою забезпечення заявлених у майбутньому цивільних позовів.

Тобто, в розумінні приписів ст.ст. 170, 173 Кримінального процесуального кодексу України матеріально-правовою метою накладення такого арешту було запобігання можливості подальшого відчуження АЗС за час розслідування злочину щодо незаконного заволодіння ним з метою забезпечення можливості подальшого задоволення матеріально-правового інтересу потенційних цивільних позивачів.

Тому, реальна дія таких обмежень нерозривно пов`язана із наявністю зазначених мети та інтересу.

Відтак, визначальним у вирішенні питання законності дій з реєстрації речових прав на майно за час існування його обтяження є встановлення факту продовження існування на цей момент відповідної мети та інтересу та їх порушення відповідними реєстраційними діями.

В той же час, спірні реєстраційні дії не стосуються відчуження АЗС, а є виключно поновленням у державних реєстрах записів про іпотеку та обтяження згідно Договору іпотеки від 30.01.2014, незаконність дій щодо припинення яких і зумовила виникнення обставин, покладених в основу звернення ТОВ "ЕСКО" із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Більш того, в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.11.2019 у справі №760/30374/19 про скасування відповідного обтяження слідчий суддя дійшов висновку про те, що при накладенні арешту в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 173 Кримінального процесуального кодексу України не було надано оцінку розумності і співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження; жодній службовій особі ТОВ "ЕСКО" чи іншим особам не пред`явлено підозри в даному кримінальному провадженні протягом тривалого часу розслідування; ТОВ "ЕСКО" використовує приміщення для здійснення підприємницької діяльності, а тому зацікавлене в збереженні приміщень і підтриманні їх у робочому стані; немає жодної потреби в їх арешті, оскільки немає загрози для знищення приміщень, їх втрати, псування, зникнення, перетворення; обґрунтування органу досудового розслідування про те, що майно ТОВ "ЕСКО", зазначене в ухвалі про арешт майна, є предметом, доказом злочину, засобом та знаряддям його вчинення, належним чином не підтверджене допустимими, в розумінні ст. 86 Кримінального процесуального кодексу України доказами.

Крім того, ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.11.2019 у справі №760/30374/19 була прийнята саме за наслідками розгляду клопотання ТОВ "ФК "Фінєвровектор".

З огляду на викладене вбачається, що спірні дії державного реєстратора Гумуджи О.К., спрямовані на поновлення записів про іпотеку та обтяження АЗС згідно Договору іпотеки від 30.01.2014 і визначення іпотекодержателем/обтяжувачем ТОВ "ФК "Фінєвровектор", не суперечили визначеній в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2017 у справі №760/4056/17 меті накладення такого арешту, а скасовуючи відповідне обтяження в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.11.2019 у справі №760/30374/19 було фактично констатовано недоведеність існування такої мети при накладені арешту та відсутність осіб, у яких був би наявним матеріально-правовий інтерес в їх існуванні.

В аспекті наведеного суд також відзначає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є юридичним фактом, який полягає в офіційному визнанні та підтвердженні державою набутого особою речового права на нерухомість та є елементом в юридичному складі (сукупності юридичних фактів), який призводить до виникнення речових прав.

При цьому, реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять речові права, тобто, державна реєстрація сама по собі не є способом набуття речового права, що прямо випливає із положень ч. 2 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", яка визначає, що відомості, які містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії, а у разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Близький за змістом правовий висновок неодноразово сформульований Верховним Судом, зокрема, в постановах від 27.06.2018 у справі №921/403/17-г/6, від 08.08.2019 у справі №909/472/18, від 29.04.2020 у справі №911/1455/19.

В даному випадку судом встановлено, що юридичний факт існування іпотеки за Договором іпотеки від 30.01.2014 був незмінним з 30.01.2014.

Таким чином, відсутні підстави для висновку, що рішення державного реєстратора, який де-факто відновив відомості в державному реєстрі прав на нерухоме майно, які існували до накладення ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.03.2017 у справі №760/4056/17 арешту, порушують цивільні права та інтереси будь-яких осіб.

З огляду на викладене вбачається, що реєстраційні дії державного реєстратора Гумуджи О.К., спрямовані на поновлення записів про іпотеку та обтяження АЗС згідно Договору іпотеки від 30.01.2014 і визначення іпотекодержателем/обтяжувачем ТОВ "ФК "Фінєвровектор", відповідають закріпленим в ст.ст. 8, 19 Конституції України принципам, адже вчинені з метою спростування незаконних дій та відновлення законних прав.

Поряд з цим, судом не приймаються до уваги посилання позивача на наказ Міністерства юстиції України №3866/5 від 03.12.2019, яким було задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано спірні рішення державного реєстратора Гумуджи О.К., як правову підставу для висновку про незаконність таких дій, адже прийняття такого наказу було мотивовано недостатністю наданих ТОВ "ФК "Фінєвровектор" документів для проведення відповідних реєстраційних дій, що спростовується встановленими в межах розгляду даної справи обставинами.

Щодо законності набуття ТОВ "ФК "Фінєвровектор" права власності на АЗС.

Матеріалами справи (зокрема, рішенням Господарського суду міста Києва від 22.08.2017 у справі №910/12629/16) підтверджується невиконання боржником зобов`язань за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014, а судом встановлено законність набуття ТОВ "ФК "Фінєвровектор" прав кредитора за таким правочином та прав іпотекодержателя за Договором іпотеки від 30.01.2014, у зв`язку з чим останній в силу приписів ст.ст. 12, 33, 36 Закону України "Про іпотеку" та положень Договору іпотеки від 30.01.2014 набув права на задоволення відповідних вимог за рахунок АЗС у визначеному законодавством порядку.

Частиною 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі.

Пунктом 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 27.12.2015, встановлено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

За змістом п.п. 4.8.1 п. 4.8 Договору іпотеку від 30.01.2014 сторони цього договору дійшли згоди, що це застереження про задоволення вимог іпотекодержателя згідно зі ст. 36 Закону України "Про іпотеку" за своїми правовими наслідками для сторін є повним укладеним договором про задоволення вимог іпотекодержателя і визначає один із можливих позасудових способів звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя без будь-якого додаткового погодження (окремого уповноваження) з боку іпотекодавця, зокрема, шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання по кредитному договору в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України "Про іпотеку". При цьому, ціною придбання іпотекодержателем у власність предмета іпотеки є ринкова вартість предмета іпотеки, яка визначається незалежним суб`єктом оціночної діяльності. Задоволення вимог іпотекодержателя при цьому відбувається в порядку та розмірі, визначеному статтею 37 Закону України "Про іпотеку". У випадку звернення стягнення на предмет іпотеки на умовах цього пункту іпотекодавець та іпотекодержатель дійшли згоди про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя після спливу 60-денного строку з моменту надсилання письмової вимоги на адресу іпотекодавця - попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Із матеріалів справи вбачається, що з метою реалізації визначених наведеними положеннями прав іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки за Договором іпотеки від 30.01.2014 шляхом набуття АЗС у свою власність ТОВ "ФК "Фінєвровектор" було подано державному реєстратору - приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Лігуну А.І. заяву від 28.11.2019, до якої було додано:

- дублікату Договору іпотеки від 30.01.2014, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. за реєстровим №1947;

- договір про відступлення права вимоги (цесії) від 09.12.2014;

- договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №23/04-2019/1 від 23.04.2019;

- договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №20/06-2019/1 від 20.06.2019;

- повідомлення щодо усунення порушень, направлене 06.09.2019 на адресу ТОВ "ЕСКО" (№ відправлення 708, отримано адресатом 17.09.2019), з доказами направлення та отримання;

- повідомлення щодо усунення порушень, направлене 06.09.2019 на адресу місця офіційної реєстрації ТОВ "Євро Інвестментс Груп" у м. Кракові, Польща (№ відправлення , отримано адресатом 09.09.2019, з доказами направлення та отримання;

- повідомлення щодо усунення порушень, направлене 06.09.2019 на ім`я директора ТОВ "Євро Інвестментс Груп" за адресою місця офіційної реєстрації товариства у м. Кракові, Польща (№ відправлення , отримано адресатом 09.09.2019, з доказами направлення та отримання;

- повідомлення щодо усунення порушень, направлене 06.09.2019 на адресу попереднього місця реєстрації ТОВ "Євро Інвестментс Груп" у м. Люблін, Польща (№ відправлення , отримано адресатом 10.09.2019, з доказами направлення та отримання;

- повідомлення щодо усунення порушень, направлене 06.09.2019 на ім`я директора ТОВ "Євро Інвестментс Груп" за адресою попереднього місця реєстрації товариства у м. Люблін, Польща (№ відправлення , отримано адресатом 10.09.2019, з доказами направлення та отримання;

- звіту про визначення ринкової вартості АЗС від 21.11.2019;

- протокол загальних зборів учасників ТОВ "ФК "Фінєвровектор" №1/11 від 22.11.2019.

Здійснивши аналіз зазначених документів суд приходить до висновку, що ТОВ "ФК "Фінєвровектор" було подано державному реєстратору - приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Лігуну А.І. вичерпний обсяг документів, необхідний для проведення у відповідності до приписів ст.ст. 35-37 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 10, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п.п. 12, 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 27.12.2015, та у визначений умовами п. 4.8.1 Договору іпотеки від 30.01.2014 строк (за спливом 60-денного строку з моменту надсилання письмової вимоги на адресу ТОВ "Євро Інвестментс Груп").

Посилання позивача на те, що надані ТОВ "ФК "Фінєвровектор" докази отримання повідомлень щодо усунення порушень від 06.09.2019 не можуть вважатись належним підтвердженням отримання відповідних попереджень саме ТОВ "Євро Інвестментс Груп", оскільки були отримані невстановленими особами, а не уповноваженими представниками ТОВ "Євро Інвестментс Груп", судом відхиляються з огляду на наступне.

Наведені доводи останнього ґрунтуються на тому, що згідно наданих ТОВ "ФК "Фінєвровектор" повідомлень АТ "ДХЛ Інтернешнл Україна" від 09.09.2019 та 10.09.2019 направлені ним повідомлення щодо усунення порушень були вручені: за авіанакладними № та № від 06.09.2019 (направлені на адресу місця офіційної реєстрації ТОВ "Євро Інвестментс Груп" у м. Кракові, Польща) - DOMINIAK; за авіанакладною № від 06.09.2019 (направлене на адресу попереднього місця реєстрації ТОВ "Євро Інвестментс Груп" у м. Люблін, Польща) - ULRICH HERBERT; за авіанакладною № від 06.09.2019 (направлене на адресу попереднього місця реєстрації ТОВ "Євро Інвестментс Груп" у м. Люблін, Польща) - H ULRICH, однак, доказів того, що зазначені особи є представниками або посадовими особами ТОВ "Євро Інвестментс Груп" відповідачем 1 не надано, в той час як згідно правил DHL Express перевезень таких відправлень було визначено, що відправлення доставляються на адресу вантажоодержувача, вказану вантажовідправником, але не обов`язково особисто вантажоодержувачу.

Поряд з цим, жодних заперечень щодо визначеної ТОВ "ФК "Фінєвровектор" адреси місця знаходження ТОВ "Євро Інвестментс Груп" позивачем не заявлено.

В аспекті наведеного суд звертає увагу на те, що реєстрація офіційного місцезнаходження особи покладає на неї обов`язок організації своєї діяльності таким чином, щоб будь-яка особа, яка здійснює направлення кореспонденції за такою адресою була впевнена в можливості її отримання виключно адресатом.

Тобто, ризики та наслідки можливого вручення адресованої ТОВ "Євро Інвестментс Груп" кореспонденції за офіційним місцем реєстрації останнього не уповноваженою на це чи взагалі сторонньою особою несе саме товариство.

Тому, обтяження відповідача 1 обов`язком доведення того, що направлені ним за офіційною адресою місця реєстрації ТОВ "Євро Інвестментс Груп" повідомлення було вручено уповноваженим на це від імені такого товариства особам є абсурдним, адже в такому випадку саме отримувач має спростовувати факт отримання кореспонденції за його офіційною адресою сторонньою особою.

Більш того, суд впевнений в тому, що будучи добросовісним та маючи на меті здійснити захист своїх інтересів ТОВ "Євро Інвестментс Груп" міг би ініціювати перед АТ "ДХЛ Інтернешнл Україна" питання необхідності проведення розслідування факту вручення адресованої йому кореспонденції стороннім особам, однак, доказів вчинення таких дій матеріали справи не містять, а представником позивача в судовому засідання на запитання суду відносно того чи вчинялись якісь дії з метою встановлення обставин вручення таких відправлень стороннім особам було повідомлено, що жодних дій, направлених на це не здійснювалося.

Окрім того, попри визначену в позові ТОВ "Євро Інвестментс Груп" адресу листування в м. Києві (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 47, оф. 8), судом з метою повного дослідження всіх обставин спірних правовідносин було здійснено направлення ухвали Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 про відкриття провадження у справі №910/3324/21 на адресу офіційного місця реєстрації такої особи в м. Краків, Польща, з визначенням отримувача - ТОВ "Євро Інвестментс Груп".

Згідно повідомлення про вручення (відправлення №RT010891341UA) така кореспонденція від імені ТОВ "Євро Інвестментс Груп" була отримана 07.04.2021 із зазначенням в графі "підпис одержувача" - "Domins" (підпис здійснено від руки, що не дає змоги бути впевненим в вірності його відтворення судом), однак, такий підпис є досить наближеним до визначеної АТ "ДХЛ Інтернешнл Україна" особи отримувача повідомлень ТОВ "ФК "Фінєвровектор" від 06.09.2019 за адресою в м. Краків, Польща, а представник позивача не зміг відповісти на питання хто саме отримав від імені ТОВ "Євро Інвестментс Груп" ухвалу суду та чи була це уповноважена особа.

Крім того, суд звертає увагу, що питання належності направлення та отримання повідомлення про порушення забезпеченого зобов`язання могло б мати значення у випадку заперечень законного власника щодо неотримання відповідного повідомлення та існування у нього реального наміру виконати забезпечене зобов`язання задля збереження свого майна, в той же час, судом встановлено незаконність набуття ТОВ "Євро Інвестментс Груп" права власності на АЗС, а представником останнього в судовому засіданні не визнавалися в цілому права ТОВ "ФК "Фінєвровектор" за Договором іпотеки від 30.01.2014 та наявність встановленого ним забезпечувального зобов`язання.

Отже, прийняте на підставі поданих ТОВ "ФК "Фінєвровектор" документів рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лігуну А.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяження №49916998, на підставі якого внесено до Державного реєстру прав запис №34367979 про право власності ТОВ "ФК "Фінєвровектор" на АЗС, є правомірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

З огляду на викладені обставини вбачається, що звернення ТОВ "ФК "Фінєвровектор" стягнення на АЗС на підставі Договір іпотеки від 30.01.2014 (викладеного в ньому застереження про задоволення вимог іпотекодержателя) в позасудовому порядку шляхом реєстрації права власності на таку нерухомість за собою відповідає встановленому законодавцем способу набуття права власності на таке майно і було здійснено з дотриманням вимог приписів ст.ст. 35-37 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 10, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п.п. 12, 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 27.12.2015, та п. 4.8.1 Договору іпотеки від 30.01.2014, а відтак, і свідчить про законність набуття ТОВ "ФК "Фінєвровектор" права власності на АЗС.

Отже, правомірність виникнення у ТОВ "ФК "Фінєвровектор" права власності на спірне майно належним чином підтверджується матеріалами справи та не спростована позивачем.

Щодо обставин набуття ТОВ "ФК "Фінєвровектор" права власності на АЗС.

Суд відзначає, що закріплені в положеннях ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 23 Закону України "Про іпотеку" правові наслідки переходу прав власності на предмет іпотеки у вигляді: нікчемності за відсутності згоди іпотекодержателя; збереження сили іпотеки для нового власника, по своїй суті породжують альтернативність дій іпотекодавця, направлених на реалізацію своїх прав щодо задоволення його вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку переходу за відсутності його згоди права власності на предмет іпотеки до нового власника.

Така альтернативність полягає в тому, що виключно за вибором іпотекодержателя останній здійснює поновлення запису про право власності за законним власником і в послідуючому звертає стягнення на нього, або ж, керуючись презумпцією слідування іпотеки за нерухомістю, звертає стягнення на нього виходячи із фактично зареєстрованої особи власника такого майна.

В аспекті наведеного суд відзначає, що по своїй суті встановлення нікчемності переходу прав власності на АЗС до ТОВ "Євро Інвестментс Груп" нівелює законність реєстрації за ним відповідних прав в державних реєстрах та будь-яких похідних прав, в т.ч. прав іпотекодавця такого майна, у зв`язку з чим ідеальним перебігом відносин в такому випадку було б відновлення запису про право власності за попереднім законним власником та в послідуючому звернення стягнення на нього іпотекодавцем у визначеному законодавством порядку.

Поряд з цим, приведення відомостей реєстрів у відповідність до законного перебігу прав на нерухомість (з урахуванням наслідків нікчемності вчинених щодо неї дій) є тривалим та затратним процесом, за час реалізації якого відповідне майно може бути знову відчужене чи обтяжено новими речовими правами, що породить низку довготривалих судових тяжб.

Тому, реалізація іпотекодержателем своїх законних прав виходячи із фактичних відомостей реєстрів на момент звернення стягнення на майно, навіть в тому випадку, коли право власності зареєстровано за особою, яка незаконно заволоділа таким майном, не може слугувати підставою для висновку про незаконність такого звернення стягнення.

В будь-якому випадку заперечувати проти такого проведення звернення стягнення на майно може законний власник майна чи особа, прав та інтересів якого стосується таке звернення, однак, не особа, що за наслідками незаконних дій зареєструвала за собою відповідні права.

Більш того, в межах даних спірних правовідносин, попередження про звернення стягнення на АЗС у випадку невиконання забезпеченого такою будівлею зобов`язання було направлено в т.ч. на адресу боржника, який і являється попереднім законним власником будівлі.

Отже, звернення стягнення ТОВ "ФК "Фінєвровектор" на підставі Договору іпотеки від 30.01.2014 на АЗС в рахунок погашення зобов`язань за Кредитним договором №22/1/14-KL від 30.01.2014 при наявності запису про реєстрацію права власності за особою, яка набула його за нікчемним правочином, та наявності доказів обізнаності про вчинення таких дій законним на той час власником, жодним чином не спростовує законності проведеної процедури звернення стягнення на майно в порядку, Визначеному ст.ст. 12, 33, 35, 36, 37 Закону України "Про іпотеку".

Щодо наявності порушеного права.

Згідно зі ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

В даному випадку поданий позов направлено на захист зареєстрованих ТОВ "Євро Інвестментс Груп" прав власності на АЗС.

Однак, суд звертає увагу, що захист порушених права власності не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте на законних підставах.

Тобто, вирішуючи спір, направлений на захист права власності в першу чергу слід досліджувати обставини виникнення (наявності) у позивача такого права, на захист якого останній і звернувся до суду.

В той же час, за наслідками дослідження зібраних в матеріалах справи доказів судом встановлено як незаконність набуття ТОВ "Євро Інвестментс Груп" права власності на АЗС (набуття їх з порушенням приписів ст. 12 Закону України "Про іпотеку"), так і правомірність переходу прав власності на таку будівлю до ТОВ "ФК "Фінєвровектор", що не спростовано позивачем в рамках даного спору.

Таким чином, відсутні визначені законодавством підстави для захисту порушених прав власності позивача на спірне майно у визначений ним спосіб, адже останнім не було доведено наявності законних підстав для набуття такого майна у свою власність, що нівелює наявність у нього можливості захисту такого права.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на зібрані в матеріалах справи докази та встановлені судом обставини (незаконності набуття прав власності ТОВ "Євро Інвестментс Груп" на АЗС; незаконності обтяження її іпотекою ОСОБА_1 ; відсутності добросовісності ТОВ "Євро Інвестментс Груп"; чинності та пріоритетності за будь-яких обставин іпотеки згідно Договору іпотеки від 30.01.2014 з моменту укладення такого правочину та внесення первісного запису про неї до реєстру; правомірності набуття ТОВ "ФК "Фінєвровектор" прав іпотекодержателя за Договором іпотеки від 30.01.2014; наявності обставин, з яких законодавством пов`язує можливість звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 30.01.2014; відсутності порушених прав ТОВ "Євро Інвестментс Груп", які підлягають захисту в обраний ним спосіб в межах даного спору) позовні вимоги ТОВ "Євро Інвестментс Груп" є необґрунтованими.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 76-79, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Інвестментс Груп" (31-511, Республіка Польща, м. Краків, вул. Раковіцька, буд. 1, І П; статистичний номер 364852600) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінєвровектор" (03058, м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, буд. 5, Н/П 134; ідентифікаційний код 41675267), державного реєстратора Комунального підприємства "Центр правової допомоги та Реєстрації" (02100, м. Київ, бульвар Праці, буд. 5; ідентифікаційний код 42622623) Гумуржи Олександра Костянтиновича (02100, м. Київ, бульвар Праці, буд. 5) та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лігуна Андрія Івановича (01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 35, нежитл. прим. гр. прим. №85 (в літ. "Б"); свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю №9249) про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації прав, припинення обтяження майна, припинення речових прав відмовити повністю.

2. Судові витрати по оплаті судового збору за розгляд даного спору покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Євро Інвестментс Груп".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.07.2022.

Суддя Р.В. Бойко