ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" липня 2022 р. Справа № 914/2677/16

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі:

головуючого (судді доповідача): Кордюк Г.Т.

суддів: Кравчук Н.М.

Плотніцького Б.Д.

одержавши апеляційну скаргу Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, №14/01-36/1022 від 19.07.2022 (вх.№01-05/1763/22 від 21.07.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від 09.12.2020, головуючий суддя: Іванчук С.В., судді Долінська О.З., Синчук М.М., м. Львів, повний текст рішення складено 11.12.2020

у справі №914/2677/16

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Горуцьке», с. Гірське Миколаївського району Львівської області

до відповідача-1 Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області, с. Гірське Миколаївського району Львівської області

до відповідача-2 Практики Андрія Григоровича, державного реєстратора на нерухоме майно Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області, м.Миколаїв Львівської області

про визнання незаконним та скасування рішення Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області №120 від 07.06.2016 «Про прийняття на баланс Адмінкорпусу Гірської сільської ради» та скасування рішення Практики Андрія Григоровича, державного реєстратора на нерухоме майно Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області від 12.08.2016

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду Львівської області від 09.12.2020 у справі №914/2677/16 позовні вимоги задоволено частково. Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №16222031 про державну реєстрацію за Гірською сільською радою Миколаївського району Львівської області () права комунальної власності на адмінбудинок загальною площею 648,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 230. Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

Не погодившись з вказаним рішенням Миколаївська міська рада Стрийського району Львівської області звернулась до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною №14/01-36/1022 від 19.07.2022 (вх.№01-05/1763/22 від 21.07.2022) у якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 09.12.2020 у справі №914/2677/16 у частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Автоматизованою системою документообігу суду справу №914/2677/16 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судової колегії суддів Кравчук Н.М. та Плотніцького Б.Д.

Разом із вказаною апеляційною скаргою Миколаївська міська рада Стрийського району Львівської області заявила клопотання №14/01-36/1022 від 19.07.2022 (вх.№01-05/1767/22) в якому просить суд поновити строк апеляційного оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 09.12.2020 у справі №914/2677/16.

Дане клопотання мотивує тим, що на підставі пункту 3 рішення Миколаївської міської ради Львівської області №10 від 24.11.2020 правонаступником Гірської сільської ради (відповідач-1 у даній справі) визнано Миколаївську міську раду Стрийського району Львівської області (особа, яка подала апеляційну скаргу в даній справі). Оскільки внаслідок реформування органів місцевого самоврядування копію оскаржуваного рішення Господарського суду Львівської області від 09.12.2020 у справі №914/2677/16 апелянт не отримував ані від свого правопопередника Гірської сільської ради, а ні від Господарського суду Львівської області, то строк на апеляційне оскарження починає свій перебіг з 29.06.2022, коли скаржнику вручено оскаржуване рішення місцевого господарського суду, а відтак такий строк пропущений з поважних причин. На підтвердження цих обставин апелянт додає копію поштового конверта, яким йому вручено оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області від 09.12.2020 у справі №914/2677/16 та відстеження цього поштового відправлення за №787 на веб-сайті Укрпошти.

26.07.2022 на адресу Західного апеляційного господарського суду від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Горуцьке» (позивач у даній справі) надійшли заперечення б/н, б/д (вх.№01-04/3958/22 від 26.07.2022) проти поновлення Миколаївській міській раді Стрийського району Львівської області строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 09.12.2020 у справі №914/2677/16.

У цих запереченнях позивач вказує на те, що апелянт обізнаний про оскаржуване рішення суду першої інстанції ще з 11.10.2021, що підтверджується листуванням між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Горуцьке» (позивач у даній справі) та Миколаївською міською радою Стрийського району Львівської області (апелянт у даній справі), яке додане до матеріалів справи. Окрім того, позивач вказує на те, що апелянту вручалась ухвала Господарського суду Львівської області від 20.01.2022 у справі №914/2677/16, якою замінено боржника у виконавчому документі наказі від 04.01.2021 у справі № 914/2677/16 про примусове виконання судового рішення Господарського суду Львівської області від 09.12.2020, яке набрало законної сили 31.12.2020 із Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області () на Миколаївську міську раду Львівської області ().

З приводу клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження на рішення суду першої інстанції, суд зазначає таке.

Процесуальне законодавство (стаття 254 ГПК України) визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, і поділяє їх на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків. У розумінні наведених норм процесуального права судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та (або) обов`язків цієї особи. Таким судовим рішенням безпосередньо зачіпаються права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, в тому числі створюються перешкоди для реалізації її суб`єктивного права чи законного інтересу або реального виконання обов`язку стосовно однієї із сторін спору. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок; такий правовий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги. Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 16.07.2020 у справі №910/4475/19.

Зі змісту апеляційної скарги та доданої до неї клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, вбачається, що Миколаївська міська рада Стрийського району Львівської області, покликаючись на п. 3 рішення Миколаївської міської ради Львівської області №10 від 24.11.2020, стверджує, що є правонаступником відповідача-1 по даній справі, а саме Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області.

Тобто, апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції не як особа, яка не брала участі в справі, але судове рішення прийнято щодо їх прав, інтересів та (або) обов`язків, а як правонаступник сторони по справі.

Частиною другою статті 13 ГПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 13 ГПК України).

Згідно з частиною другою статті 52 ГПК України усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження судових рішень після здійснення заміни сторони правонаступником для такого правонаступника в силу приписів процесуального закону не змінюється. Аналогічний правовий висновок викладено у п. 8.30 постанови Верховного Суду від 16.04.2021 у справі №5006/5/80б/2012, яка в силу ч. 4 ст. 236 ГПК України враховується судом.

Судом встановлено, що повний текст рішення Господарського суду Львівської області від 09.12.2020 у справі №914/2677/16 складено 11.12.2020, а апеляційна скарга Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, яка вважає себе правонаступником Гірської сільської ради Миколаївського району Львівської області, здана на пошту 19.07.2022, після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

З відповіді Господарського суду Львівської області №04/15/267/21 від 17.06.2021 на клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Горуцьке» за №24 від 08.06.2021, вбачається, що рішення Господарського суду Львівської області від 09.12.2020 у справі №914/2677/16 надіслано на адреси відповідачів у цій справі 14.12.2020, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів за №1952 від 14.12.2020.

Окрім того з листування, яке додано до заперечень позивача проти клопотання апелянта щодо поновлення строку апеляційного оскарження, вбачається, що Миколаївська міська рада Стрийського району Львівської області обізнана про оскаржуване рішення суду першої інстанції ще 11.10.2021, а не 29.06.2022, як про це стверджується в клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження.

Згідно з частиною другою статті 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі у ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Здійснивши аналіз зазначеної норми, суд констатує, що у ній врегульовано порядок вчинення процесуальної дії судом апеляційної інстанції, а саме, відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами, поданими з порушенням строку.

У разі якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного рішення пропущений процесуальний строк може бути поновлено лише у разі, якщо його пропущено наслідок виникнення обставин непереборної сили, або якщо апеляційну скаргу подано особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі у справі, щодо якої суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки (пункт 6.10 постанови колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.11.2021 у справі № 10/5026/290/2011).

Зазначений у ч. 2 ст. 261 ГПК України річний строк є присічним, не може бути поновлений та не застосовується лише у двох випадках, вказаних у тій же нормі, відтак саме недоведення скаржником наявності таких випадків у разі пропуску ним вказаного строку є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від поважності причин пропуску. Отже, у разі подання апеляційної скарги на судове рішення після спливу одного року з дня складення повного тексту цього рішення, суд апеляційної інстанції має перевірити та надати оцінку наявності підстав для застосування до такої апеляційної скарги наслідків, передбачених ч. 2 ст. 261 ГПК України, а саме щодо зазначення та обґрунтування скаржником випадків, передбачених пунктами 1, 2 зазначеної норми, наявність яких надає право на поновлення строку апеляційного оскарження. Встановивши відсутність винятків, визначених у п.п. 1, 2 ч. 2 статті 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20.05.2021 у справі №924/371/19.

ГПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Беручи до уваги те, що скаржник є правонаступником відповідача-2 у даній справі, а усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив (частина друга статті 52 ГПК України), колегія суддів вважає, що сама лише вказівка, що скаржник дізнався про оскаржуване рішення 29.06.2022, не може слугувати достатньою та поважною причиною для поновлення строку оскарження зі спливом значного періоду часу.

Суд виходить з того, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити з урахуванням преамбули Конвенції, у відповідній частині якої верховенство права оголошується частиною спільної спадщини Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, що передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень. Процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (Diya 97 v. Ukraine, №19164/04, § 46- 47, ЄСПЛ, від 21.10.2010).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

Таким чином, суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання щодо поновлення строку на оскарження судового рішення, застосовує процесуальні норми згідно з принципом юридичної визначеності та доходить до висновку про відмову в поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду та відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі частини другої статті 261 ГПК України.

Згідно ч. 3 ст. 261 ГПК України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 13, 52, 234, 235, 254, ч. 2 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, №14/01-36/1022 від 19.07.2022 (вх.№01-05/1763/22 від 21.07.2022) на рішення Господарського суду Львівської області від 09.12.2020 у справі №914/2677/16.

2. Копію цієї ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати скаржнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки та порядку, визначені статтями 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.Т. Кордюк

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя Б.Д. Плотніцький