ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" серпня 2022 р. Cправа № 902/434/22

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз збут" (вул. Хмельницьке шосе, буд. 23, м. Вінниця, 21036)

до:Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії наук України (просп. Юності, 16, м. Вінниця, 21100)

про стягнення 347 501,75 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Манзюк Х.О.

Представники сторін не з`явились

В С Т А Н О В И В :

07.06.2022 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз збут" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії наук України про стягнення 347 501,75 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/434/22) передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 09.06.2022 р. відкрито провадження у справі № 902/243/22. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 27.06.2022 р. На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 09.06.2022 р. За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 27.06.2022 р. повідомлено учасників справи про підготовче засідання, що відбудеться 03.08.2022 р.

На визначену дату судом в судове засідання представник позивача не з`явився.

Представник відповідача в судове засіданян не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 27.06.2022 р.

Водночас судом взято до уваги, що представником відповідача 27.06.2022 р. подано відзив на позовну заяву (вх. № канц. 01-34/5147/22 від 27.06.2022 р.), в якому останній вказав, що позов визнає в повному обсязі та просить розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

В якості підстав заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» та Інститутом кормів та сільського господарства Поділля Національної академії наук України було укладено договір на постачання електричної енергії споживачу №60А217-3606-21 від 26.03.2021 р.

За доводами позивача, останнім надано послуги з електропостачання, що підтверджується відповідними доказами. Натомість відповідачем не проведено розрахунки за поставлену електроенегію, що і стало підставою позову.

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне: між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» та Інститутом кормів та сільського господарства Поділля Національної академії наук України було укладено договір на постачання електричної енергії споживачу №60А217-3606-21 від 26.03.2021 р.

Умовами договору між сторонами було погоджено, а саме, пунктом 2.1. розділу 2 наступне - Постачальник продає електричну енергію «код ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 093 10000-5 - електрична енергія (Електрична енергія)» Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до пункту 2.2 розділу 2 Договору, обов`язковою умовою постачання електричної енергії Споживачу є наявність у нього укладеного в установленому оператором систем розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послуги з розподілу електричної енергії.

Пунктом 13.1 розділу 13 Договору, встановлено, що договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії з дати, в казаної у цьому договорі, та цілому до 31 грудня 2021 року, а в частині взятих на себе зобов`язань Сторонами - до їх повного виконання.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до Заяви - приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (Додаток №1 до договору на постачання електричної енергії споживачу №60А217-3606-21 від 26.03.2021 р.) початок постачання з 01 квітня дата договору 26.03.2021 р.

Між сторонами договору було укладено ряд додаткових угод, де безпосередньо додатковою угодою №8 від 28 грудня 2021 р. до договору на постачання електричної енергії споживачу №60А217-3606-21 від 26.03.2021 р., термін дії договору продовжено до 31 березня 2022року, а в частині взятих на себе зобов`язань Сторонами - до їх повного виконання.

Крім того відповідно до умов Комерційної пропозиції ціна за 1 кВТ/год електричної енергії без врахування тарифів на її розподіл становить 1,96071 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі ціна електричної енергії 1,34000 грн, тариф щодо послуги на передачу електричної енергії оператору системи передачі ПрАТ «ПЕК «Укренерго», відповідно до укладеного між Постачальником та ОСП Договором - 0,29393 грн, податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни електричної енергії - 0,32678 грн.

Водночас, додатковою угодою № 7 від 20 грудня 2021 р. до Договору встановлено, що з 01.12.2021 р. ціна за 1 кВт/год електричної енергії без врахування тарифів на її розподіл становить 3,79663 грн з урахуванням ПДВ, у тому числі ціна електричної енергії 2,86993 грн, тариф щодо послуги на передачу електричної енергії оператору системи передачі ПрАТ «НЕК «Укренерго», відповідно до укладеного між Постачальником та ОСГІ Договором - 0,29393 грн, податок на додану вартість у розмірі 20 % до ціни електричної енергії - 0,63277 грн.

Судом встановлено, що відповідно до умов Комерційної пропозиції (Додаток №2 до договору на постачання електричної енергії споживачу №60А217-3606-21 від 26.03.2021 р.) повна оплата вартості обсягу спожитої енергії здійснюється один раз на місяць за фактичними показниками засобів комерційного обліку електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Після закінчення розрахункового періоду остаточний розрахунок (перерахунок) здійснюється за фактичним обсягом споживання електричної енергії з використанням фактичної закупівельної вартості електричної енергії, що закуплена Постачальником за результатами розрахункового періоду. Також, умовами Комерційної пропозиції встановлено, що після закінчення розрахункового періоду Постачальник надає Споживачу на оплату вартості спожитої електроенергії у розрахунковому періоді Оплата рахунку Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк не більше, ніж 5 робочих днів з моменту отримання рахунку та акту приймання передачі електричної енергії Споживачу, що надсилаються Споживачу після завершення розрахункового періоду.

Так, судом встановлено, що на підставі даних отриманих від Оператора системи розподілу про кількість спожитої Споживачем електричної енергії, Товариство сформувало акти приймання-передачі електроенергії по Договору па постачання електричної енергії споживачу № ЗВІ81024890 за грудень 2021р., № ЗВІ82001747 за січень 2022 р. та рахунки на оплату.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем на адресу відповідача були направлені вищевказані акти та рахунки на оплату, натомість, як слідує з доказів наявних в матеріалах справи відповідач підписані та скріплені печаткою акти приймання-передачі електричної енергії до договору на постачання електричної енергії споживачу №60А217-3606-21 від 26.03.2021 р. на адресу ТОВ «Вінницягаз Збут» не повернув та борг не оплатив.

З метою досудового врегулювання спору 12.05.2022 р. на адресу Боржника повторно супровідним листом вих. №217007.2-Сл-1252-0522 від 12.05.2022 р. направлено акти приймання-передачі електроенергії та рахунки на оплату з вимогою оплатити заборгованість в сумі 347 501,75 грн на рахунок Товариства на протязі 10 (десяти) робочих днів від дня її отримання, який відповідачем отримано отримано 16.05.2022 року.

З врахуванням встановленого Споживачем не оплачена Постачальнику спожита електрична енергія за грудень 2021 року в сумі 186 744,84 грн та січень 2022 р. в сумі 160756,91 грн.

Станом на день розгляду справив суді заборгованість відповідачем не погашена.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними га іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, судом встановлено, що між сторонами існують договірні відносини у відповідності до договору на постачання електричної енергії споживачу № 60А217-3606-21 від 26.03.2021 р.

Суд зазначає, що взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносин з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюють Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. №312 (далі - ПРРЕЕ).

Відповідно до п. 4.1 та 4.2 розділу IV ПРРЕЕ, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Пунктом 4.3 ПРРЕЕ закріплено, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Як уже встановлено судом, відповідно до умов Комерційної пропозиції (Додаток №2 до договору на постачання електричної енергії споживачу №60А217-3606-21 від 26.03.2021 р.) повна оплата вартості обсягу спожитої енергії здійснюється один раз на місяць за фактичними показниками засобів комерційного обліку електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Після закінчення розрахункового періоду остаточний розрахунок (перерахунок) здійснюється за фактичним обсягом споживання електричної енергії з використанням фактичної закупівельної вартості електричної енергії, що закуплена Постачальником за результатами розрахункового періоду.

Також умовами Комерційної пропозиції встановлено, що після закінчення розрахункового періоду Постачальник надає Споживачу на оплату вартості спожитої електроенергії у розрахунковому періоді Оплата рахунку Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк не більше, ніжі 5 робочих днів з моменту отримання рахунку та акту приймання передачі електричної енергії Споживачу, що надсилаються Споживачу після завершення розрахункового періоду.

Відповідно до п.9.1. та 9.2 розділу IX Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. №311, Обмін даними комерційного обліку електричної енергії між АКО, ППКО та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів. Обсяг, формат та порядок обміну (передачі/отримання) даних комерційного обліку визначається регламентами та протоколами інформаційного обміну АКО, а також укладеними договорами між відповідними сторонами інформаційного обміну. Дані комерційного обліку електричної енергії надаються винятково стороні договору та в обсязі, визначеному його умовами.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п. 4.3. Правил).

Так, судом встановлено, що ТОВ «Вінницягаз ЗБУТ» звернулося із запитом до AT «Вінницяобленерго» про підтвердження фактичного помісячного споживання електричної енергії за період з 01.04.2021 по 07.02.2022р.р., (лист від 10.05.2022р. вих №217-СЛ-1231-0522), на що було надано офіційну відповідь AT «Вінницяобленерго» з підтвердженням вищезазначених обсягів споживання електричної енергії (лист від 18.05.2022р. №06.35-7301). Відтак, на підставі даних отриманих від Оператора системи розподілу про кількість спожитої Споживачем електричної енергії, Товариство сформувало акти приймання-передачі електроенергії по договору па постачання електричної енергії споживачу № ЗВІ81024890 за грудень 2021р., № ЗВІ82001747 за січень 2022р. та рахунки на оплату.

Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (п. 4.19. Правил).

Позивачем на адресу відповідача були направлені вищевказані акти та рахунки на оплату, натомість як слідує з доказів наявних в матеріалах справи відповідач підписані та скріплені печаткою акти приймання-передачі електричної енергії до договору на постачання електричної енергії споживачу №60А217-3606-21 від 26.03.2021 р. на адресу ТОВ «Вінницягаз Збут» не повернув та борг не оплатив.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідачем в порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором не було здійснено оплати вартості спожитої електричної енергії на суму 347 501,75 грн.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Факт існування заборгованості відповідача перед позивачем витікає з умов укладеного між сторонами договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи, крім того судом взято до уваги визнання позову відповідачем, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії наук України (просп. Юності, 16, м. Вінниця, 21100, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницягаз збут" (вул. Хмельницьке шосе, буд. 23, м. Вінниця, 21036, ) 347 501,75 грн заборгованості та 5 212,53 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на електронну адресу: .

Повне рішення складено 09 серпня 2022 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Хмельницьке шосе, буд. 23, м. Вінниця, 21036)

3 - відповідачу (просп. Юності, 16, м. Вінниця, 21100)