ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2022 р. Справа №466/4930/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Кордюк Г.Т.

Плотніцький Б.Д.

секретар судового засідання Гавриляк І.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н та б/д від 01.03.2022 (вх. № ЗАГС 01-05/612/22 від 01.03.2022)

на рішення Господарського суду Львівської області від 20.01.2022 (суддя Петрашко М.М., повний текст складено 14.02.2022)

у справі № 466/4930/19

за позовом: ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 ), м. Львів

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Львівська Оселя" (надалі ОСББ «Львівська Оселя»), м. Львів

за участю у справі третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_2 ), м. Львів

за участю у справі третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_3 ), м. Львів

за участю у справі третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 (надалі ОСОБА_4 ), м. Львів

про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів

за участю учасників справи:

від позивача: не з`явились

від відповідача: Кріль О.М. - адвокат

від третьої особи-1: не з`явились

від третьої особи-2: не з`явились

від третьої особи-3: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду Львівської області перебула справа №466/4930/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Львівська оселя», за участю третіх особі без самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів ОСББ "Львівська Оселя", яке оформлене протоколом зборів від 16.06.2016.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.01.2022 у справі № 466/4930/19 у задоволені позову відмовлено.

Приймаючи рішення, місцевий господарський дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення прийнятим рішенням прав ОСОБА_1 у даній справі як співвласника багатоквартирного будинку.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено незаконне рішення, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги повністю. Зокрема, скаржник вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги факт неналежного повідомлення позивача про скликання загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку. Невчасне повідомлення не дало змогу підготуватися до питань, які мали бути поставлені на вирішення загальних зборах. Також апелянт зазначає, що відповідачем невірно було зазначено загальну площу житлових та нежитлових приміщень ОСББ «Львівська оселя», що в свою чергу призвело до помилкового підрахунку голосів. Тобто, на думку ОСОБА_1 , рішення загальних зборів були прийняті за відсутності кворуму. Листки опитування вважає такими, що оформлені не у відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак не можуть бути належними доказами. Порушення норм процесуального права позивач вбачає в тому, що місцевий господарський суд безпідставно ухвалою від 30.11.2021 відмовив у долучені до матеріалів справи нових доказів, а також судом невірно протлумачено заяву про збільшення позовних вимог.

В судових засіданнях 03.05.2022 та 05.07.2022 ОСОБА_1 та його уповноважений представник доводи апеляційної скарги підтримали повністю. Скаржник участі уповноваженого представника в судовому засіданні 26.07.2022 не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.07.2022 проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх №01-04/1950/22 від 11.04.2022), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Треті особи письмових пояснень щодо поданої апеляційної скарги не подали, явку уповноважених представників в судові засідання жодного разу не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

За змістом ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Слід зазначити, що Західний апеляційний господарський суд неодноразово відкладав розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 з метою забезпечення принципу змагальності судового процесу та рівності його учасників перед законом і судом, враховуючу незабезпечення учасниками справи явки уповноважених представників у судові засідання, вказуючи при цьому, що участь представників сторін в судовому засіданні визначається на їх власний розсуд; неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Також у відповідності до ст. 197 ГПК України учасники справи не були позбавлені права взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, а також поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Однак, треті особи правом на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, а також поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів не скористалися.

Виходячи зі ст. 129 Конституції України, ст. 2 ГПК України своєчасний розгляд справи є одним із завдань судочинства, що відповідає положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи обов`язковою не визнавалась, матеріали справи є достатніми для перевірки правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу № 466/4930/19 за їх відсутності, запобігаючи одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

Відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" № 32040111 від 15.11.2011 (реєстраційний номер 25823312) ОСОБА_1 є власником квартири та місця для зберігання індивідуального автотранспорту НОМЕР_1 площею 18,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 949 від 15.07.2011, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Потапчук Р.П. (а.с. 5 том І).

Згідно із статутом ОСББ "Львівська Оселя" вказане об`єднання створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 і № НОМЕР_2. (а.с. 161-169 том ІІ, а.с. 1-2 том V).

Відповідно до інформації, що міститься в ЄДРЮОФОП, датою державної реєстрації ОСББ "Львівська Оселя" (ідентифікаційний код 35817232) є 25.03.2008 (а.с. 40-42, 49-51 том І).

16.06.2016 відбулися збори ОСББ "Львівська Оселя", на порядок денний яких винесено такі питання:

1. Про визначення способу голосування та порядку підрахунку голосів;

2. Про перевибори членів правління;

3. Затвердження тарифів на утримання будинку та прибудинкової території;

4. Внесення змін до статуту, приведення його у відповідність нормам чинного законодавства;

5. Затвердження фінансово-господарського звіту/звіту ревізійної комісії ОСББ "Львівська Оселя";

6. Різне (а.с. 28-29 том І).

Відповідно до протоколу зборів ОСББ "Львівська Оселя" загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку: 206, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень: 19710,5 кв.м.

Як зазначено у вказаному протоколі зборів від 16.06.2016, у письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представника співвласники в кількості 164 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення загальною площею 15719,6 кв.м.

По питанню №1 "Про визначення способу голосування" - вирішили голосувати відповідно до площ власників майна і провести голосування шляхом письмового опитування тих осіб, які не були присутні на зборах, так як це передбачено чинним законодавством. Голосування на зборах щодо порядку денного: "За" проголосували співвласники, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 15473,0 кв.м - 78,50%;

По питанню №2 "Про перевибори членів правління" - вирішили припинити повноваження чинного правління ОСББ та переобрати його в новому складі. "За" проголосували співвласники, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 15103,1 кв.м - 76,62%.

По питанню №3 "Затвердження тарифів на утримання будинку та прибудинкової території" - вирішили затвердити новий тариф (базовий, плаваючий) в розмірі 2,48 грн. за кв.м. "За" проголосували співвласники, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 13663,7 кв.м - 69,32%.

По питанню №4 "Внесення змін до статуту, приведення його у відповідність нормам чинного законодавства" - вирішили доопрацювати питання внесення змін до статуту та розглянути його на чергових зборах ОСББ. "За" проголосували співвласники, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 15380,6 кв.м - 78,03%.

По питанню №5 "Затвердження фінансово-господарського звіту/звіт ревізійної комісії ОСББ "Львівська Оселя" - вирішили прийняти до відома фінансово-господарський звіт/звіт ревізійної комісії ОСББ "Львівська Оселя" за 2014-2015рр. "За" проголосували співвласники, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 14491,6 кв.м - 73,52%.

По питанню 6 "Різне" заслухали ОСОБА_6 , який відмітив добре облаштування і догляд квітників біля будинку.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з вказаним рішенням загальних зборів ОСББ "Львівська оселя" від 16.06.2016, вважаючи його незаконним, ухваленим з порушенням вимог закону щодо порядку скликання та проведення загальних зборів, порядку підрахунку голосів, порядку оформлення результатів голосування, недотримання форми та змісту протоколу загальних зборів та недотримання форми та змісту листків опитування, звернувся до суду із даними позовом.

В свою чергу відповідач проти позову заперечив, при цьому стверджує, що рішення загальних зборів ОСББ "Львівська оселя" від 16.06.2016 приймалися абсолютною більшістю голосів співвласників, за наявності кворуму, з дотриманням порядку (процедури) проведення загальних зборів та порядку підрахунку голосів у відповідності до положень Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Звертає увагу на те, що позивачем не обґрунтовано та не доведено в чому саме полягає порушення його прав рішеннями загальних зборів ОСББ "Львівська оселя" від 16.06.2016.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Згідно зі ст. ст. 15, 16 ЦК України, що кореспондуються за змістом зі ст. 20 ГК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 385 ЦК України встановлено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Відповідно до визначень, наведених у ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", ОСББ - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Отже, законодавець визначає ОСББ як юридичну особу приватного права (створену в добровільному порядку шляхом її заснування власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку на підставі домовленості між собою), створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна (аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 906/1308/19).

Як встановлено судом, ОСББ "Львівська оселя" створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (багатоквартирного будинку) АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 і АДРЕСА_4 , що відповідає вимогам ч.3 ст.4 Закону, згідно якої в одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання.

За ст. ст. 6, 7, 10, 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласники багатоквартирного будинку створюють ОСББ, затверджують статут такого об`єднання, мають право знайомитися з рішеннями загальних зборів та оскаржувати їх судовому порядку, брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства.

Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно з законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

У постановах від 16.05.2018р. у справі №923/567/17, від 17.07.2018 у справі №916/2386/17, від 24.10.2018 у справі №925/973/17, від 24.10.2018 у справі №925/644/17, КГС ВС також акцентує увагу на тому, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

У постанові КГС ВС, прийнятій за результатами перегляду судових рішень у справі № 910/22291/16, колегією суддів зазначено, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення;

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства;

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, тобто з підстав, які не є безумовними згідно із законом, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства, а також оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Тобто, для вирішення питання щодо наявності чи відсутності правових підстав для визнання недійсним спірного рішення ОСББ слід дослідити чи відповідає вимогам чинного законодавства це рішення, і у випадку його невідповідності законодавству, слід дослідити чи були порушені відповідним рішенням права та законні інтереси позивача, саме як учасника товариства.

У постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 908/2289/20 зазначено, що інтереси окремого власника можуть не збігатися з інтересами інших співвласників багатоквартирного будинку. Тому, вирішуючи питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту, суди мають враховувати баланс інтересів усіх співвласників та самого ОСББ, уникати зайвого втручання в питання створення і діяльності ОСББ, які вирішуються виключно установчими зборами співвласників.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що даний судовий спір слід розглядати у межах прав та інтересів позивача, які на його думку порушені прийнятими 16.06.2016 рішеннями загальних зборів, виходячи з предмету і підстав позову, при цьому запобігаючи безпідставному порушенню прав та інтересів інших співвласників ОСББ, які голосували на загальних зборах та згідні з прийнятими рішеннями, оскільки інтереси ОСББ можуть не збігатись з інтересами окремих його співвласників (подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17).

Згідно із частинами 1, 2 та 3 ст. 10 Закону15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

Скликання і проведення установчих зборів об`єднання передбачено ст.6 Закону.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень.

У ч. 4 ст.6 Закону зазначено, що повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 02.06.2016 на адресу позивача рекомендованим листом було надіслано повідомлення про дату та місце проведення загальних зборів, та як стверджує відповідач, таке повідомлення містило інформацію про ініціатора проведення таких зборів, дату, місце та час їх проведення, порядок денний (а.с. 30 том І, а.с. 38-40 том ІІІ).

Окрім того, як вбачається із списку реєстрації присутніх мешканців по ОСББ "Львівська оселя", ОСОБА_1 був присутній на загальних зборах 16.06.2016 та отримав бюлетень для опитування, про що свідчать підписи навпроти його прізвища у цьому списку реєстрації (а.с. 31-35 том І, а.с. 28-37 том ІІІ). Факт присутності ОСОБА_1 на загальних зборах 16.06.2016 та отримання ним опитувального листа визнається і самим позивачем.

При цьому судом встановлено, що позивач фактично відмовився від реалізації свого права проголосувати «за» чи «проти», висловити свою думку на загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку, на яких був присутній (а.с. 113-116 том І).

Тобто, в даному випадку, твердження скаржника про неналежне його повідомлення є безпідставним.

Водночас, суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, висвітлену у постановах від 06.06.2022 у справі № 925/944/20, від 16.05.2018 у справі № 916/2241/17 згідно якої несвоєчасне повідомлення про скликання загальних зборів компанії не свідчить про порушення прав позивача, зважаючи на його присутність на цих зборах. Не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що несвоєчасне чи неналежне повідомлення про скликання загальних зборів не є беззаперечною підставою для визнання недійсним спірного рішення загальних зборів враховуючи той факт, що позивач був присутній на таких зборах та мав можливість реалізувати своє права на участь в них.

Частиною 6 ст.6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що установчі збори веде голова зборів, який обирається більшістю голосів присутніх співвласників або їх представників.

Тобто, голова та секретар зборів обирається перед початком голосування по питанням порядку денного загальних, ведуть збори та в подальшому оформлюють протокол зборів із зазначенням прийнятих рішень.

При цьому, ч. 6 ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" не містить вимоги щодо оформлення рішення особистим підписом кожного, хто проголосував за обрання голови зборів, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").

Відтак, можна зробити висновок про те, що голова та секретар зборів обираються більшістю голосів присутніх співвласників або їх представників із наступним занесенням результатів голосування по цьому процедурному питанню в протокол загальних зборів.

З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи позивача про необхідність підтвердження особистим підписом результатів голосування співвласниками, які були присутніми та приймали участь у голосуванні щодо обрання голови зборів та секретаря. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 910/18946/19.

За змістом ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 % загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Статутом об`єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах.

Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

За ч. 15 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідної кількості голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими.

Частиною 16 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").

Отже, положення ч. 16 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" щодо оформлення рішення особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти"), розповсюджуються на питання, які були внесені в порядок денний загальних зборів, та за результатами розгляду яких прийнято рішення, які є обов`язковими для всіх співвласників. При цьому, ці рішення можуть бути прийняті не тільки в день проведення загальних зборів, а й протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів шляхом письмового опитування (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 08.06.2021 у справі № 910/18946/19, від 06.09.2021 у справі № 916/3074/20).

В судовому засіданні колегією суддів були оглянуті оригінал рішення загальних зборів ОСББ «Львівська оселя», яке оформлене протоколом від 16.06.2016, та листи опитування, з яких вбачається, що співвласники проголосували із зазначенням результату голосування "за" та "проти". Дані копії долучені до матеріалів справи (а.с. 167-250 том І, а.с. 2-84 том ІІ).

Пункт 8 розділу ІІІ Статуту ОСББ "Львівська оселя" визначає порядок голосування на зборах та встановлює, що рішення загальних зборів викладається письмово і засвідчується особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату його голосування ("за" чи "проти").

Отже, ні Статут ОСББ "Львівська оселя", ні Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" не містить вимоги щодо зазначення у протоколі зборів співвласників багатоквартирного будинку такого варіанту голосування як "утримався", на необхідність чого посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Разом з тим, ч. 7 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" встановлено, що рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики.

У протоколі обов`язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім`я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника).

Форма протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку була затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.08.2015 № 203 "Про затвердження форми протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку".

З аналізу положень Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", вказаного наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.08.2015 № 203 вбачається, що у протоколі зборів співвласників багатоквартирного будинку мають міститись такі варіанти для голосування як "за", "проти", "утримався".

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що в даному випадку позивачем оспорюється рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку "Львівська оселя", тобто рішення зборів вже створеного ОСББ, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню умови Статуту вказаного ОСББ та норми спеціального закону - Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", які не містять вимог щодо зазначення в протоколі зборів такого варіанту голосування як "утримався".

Отже, не зазначення у протоколі загальних зборів ОСББ такого варіанту голосування як "утримався", за наявності в ньому варіантів "за" і "проти", за що проголосували співвласники, не є безумовною підставою для визнання рішення загальних зборів недійсними. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі №908/2709/20.

Також слід зазначити, що Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" не містить вимог щодо листів опитування і неправильним є надавати їм оцінку на предмет відповідності їх вимогам законодавства, посилаючись при цьому на положення Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", який в цьому випадку не підлягає застосуванню (подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.09.2021 у справі № 916/3074/20).

Як встановлено судом, відповідно до протоколу зборів ОСББ "Львівська Оселя" від 16.06.2016, загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку: 206, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень: 19710,5 кв.м., а у письмовому опитуванні взяли участь особисто та/або через представника співвласники в кількості 164 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення загальною площею 15719,6 кв.м., що становить 79,75% від загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень.

При цьому по питанню №1 "Про визначення способу голосування" - "за" проголосували 78,50%, по питанню №2 "Про перевибори членів правління" - "за" проголосували 76,62%, по питанню №3 "Затвердження тарифів на утримання будинку та прибудинкової території" - "за" проголосували 69,32%, по питанню №4 "Внесення змін до статуту, приведення його у відповідність нормам чинного законодавства" - "за" проголосували 78,03%, по питанню №5 "Затвердження фінансово-господарського звіту ревізійної комісії ОСББ "Львівська Оселя"" - "за" проголосували 73,52%. По питанню 6 "Різне" заслухано ОСОБА_7 .

При цьому, жодним співвласником зазначених квартир не висувалися заперечення щодо висловленої в листах голосування позиції щодо того чи іншого питання і матеріали справи відповідних доказів не містять. В той же час, суд встановив, що при підрахунку голосів відповідачем брався до уваги голос від квартири, а не від кожного її співвласника окремо.

Відтак, здійснивши аналіз наявних у матеріалах справи доказів відповідно до вимог ст. 86 ГПК України, зокрема, надавши оцінку протоколу загальних зборів ОСББ "Львівська оселя" від 16.06.2016, листам письмового опитування, здійснивши перерахунок голосів на спірних зборах з дотриманням вимог Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", п. 7, п.8 розділу III Статуту ОСББ "Львівська оселя", суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що спірні рішення були прийняті за наявності достатньої кількості голосів, необхідних для їх прийняття та про відсутність порушень при проведенні спірних зборів, на які посилається позивач в обґрунтування свої позовних вимог.

Щодо посилання скаржника на невірну визначену площу у протоколі загальних зборів від16.06.2016, оскільки у довідці БТІ та ЕО №334 від 03.02.2021 зазначено більшу площу, то колегія суддів звертає увагу на те, що така інформація у довідці визначена по будинку за адресою: АДРЕСА_2 (загальна площа 16 810,9 кв.м) станом на 29.12.2012, а по будинку за адресою: АДРЕСА_4 (загальна площа 11 309,9 кв.м) станом на 2007 рік (а.с. 128 том ІІ).

Водночас, у матеріалах справи наявний акт приймання житлового комплексу або його частини від 23.07.2012, який укладений між забудовником будинку ДП «Інтеграл-Буд ТОВ «Фірма Інтеграл» та ОСББ «Чорний Віл» (зараз ОСББ «Львівська оселя» а.с. 1-2 том V) (а.с. (а.с. 170-178 том ІІ). З вказаного акату вбачається, що з балансу забудовника на баланс ОСББ «Чорний віл» було передано по будинку АДРЕСА_2 приміщення загальною площею 13 605,4 кв.м. (а не 16 810,90 кв.м. як зазначено у довідці). Тобто, нежитлові (комерційні) приміщення площею 2277,9 кв.м. на балансі ОСББ «Львівська оселя» не перебувають (а.с. 174-178 том ІІ).

Отже, до загальної площі, яка береться до розрахунку при голосуванні на загальних зборах, включаються 69373,9 кв.м. (житлова площа по будинку 67Б) + 1022,3 (площа автопаркінгу) + 237,9 (комори по будинку Б) + 8957,8 кв.м. (житлова площа по будинку В) = 19591,9 кв.м. згідно інформації станом на 2012 рік.

На час проведення загальних зборів 16.06.2016, ОСББ «Львівська оселя» використовувало актуальну інформацію з державних реєстрів речових прав на нерухоме майно, згідно якої загальна площа квартир, паркінгу та комор, що перебувають у власності співвласників ОСББ «Львівська оселя» становить 19 710,50 кв.м, як і зазначено у спірному протоколі.

Слід зазначити, що акт приймання житлового комплексу або його частини від 23.07.2012 підписаний зі сторони ОСББ «Чорний віл» членом правління саме ОСОБА_1 , а відтак він не міг не знати про реальну площу, яка передана була ОСББ.

Відповідно твердження скаржника про невірну зазначену площу та про неправильно визначений відсоток при голосуванні є безпідставним та спростовується вищенаведеним.

Відповідно ч. 6 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", рішення загальних зборів оприлюднюється. У передбачених статутом або рішенням загальних зборів випадках воно може бути надане співвласникам під розписку або направлене поштою (рекомендованим листом).

Однією із підстав позову позивач у позовній заяві посилається на ту обставину, що рішення зборів ОСББ "Львівська Оселя", що оформлене протоколом від 16.06.2016, не було оприлюднене в порядку встановленому законом.

Проте, суд звертає увагу, що рішення загальних зборів та додатки до нього отримуються у порядку ч. 1 ст. 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" на вимогу співвласника, зокрема письмову.

Водночас, як зазначалося вище, встановлення окремих порушень під час скликання та проведення загальних зборів учасників юридичних осіб не призводить до обов`язкового визнання недійсним рішення таких зборів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач хоч і посилається на певні порушення, що були допущені під час скликання та проведення зборів ОСББ "Львівська Оселя", оформлення відповідних документів, однак при цьому він не обґрунтував, яким чином визнання недійсними рішень зборів ОСББ "Львівська Оселя" призведе до відновлення його прав, на його думку порушеного.

Тобто в даному випадку позивач зазначаючи про наявність певних обставини, які на його думку свідчать про порушення встановленого законом та статутом порядку скликання та проведення зборів ОСББ "Львівська Оселя", при цьому він не обґрунтовує того, яким чином рішення зборів порушило його права саме як співвласника багатоквартирного будинку, що в свою чергу свідчить про недоведеність факту порушення прийнятими рішеннями прав ОСОБА_1 у даній справі як співвласника багатоквартирного будинку.

Колегія суддів наголошує, що вирішуючи спір по суті, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Таким чином, позивач не обґрунтував суду та не довів, в чому полягає порушення його прав і які саме його права порушено (не конкретизуючи які саме його права та обов`язки порушено) прийняттям спірного рішення.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК України).

Таким чином, суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Водночас, частини 1,3,4 ст. 13 ГПК України регламентують, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на викладене, за результатами дослідження та оцінки за правилами статті 86 ГПК України зібраних у справі доказів та обставин у сукупності, з урахуванням ст.ст. 2, 13, 14 ГПК України, судом апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду справи не виявлено обставин, що свідчили б про невідповідність рішення загальних зборів ОСББ «Львівська оселя», яке оформлене протоколом від 16.06.2016 року, вимогам законодавства, та давали б достатні законні підстави для визнання його недійсним. В зв`язку з чим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є обґрунтованим.

Щодо твердження скаржника про безпідставну відмову суду першої інстанції у задоволенні клопотання про долучення додаткових доказів, то суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.11.2021 позивачем подано клопотання про долучення доказів, а саме додатки до оспорюваного протоколу загальних зборів, як доказ обставин, на які він посилається в обґрунтування підстав скасування рішення загальних зборів (а.с. 4-156 том ІV)

Відповідно до ч.2, ч.4 ст.80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 8 ст. 80 ГПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом (ч.2 ст.118 ГПК України).

Тобто, в даному випадку, клопотання про долучення доказів до матеріалів справи заявлено позивачем поза межами строку, встановленого ч. 2 ст.80 ГПК України. Окрім того, суд першої інстанції звернув увагу позивача на те, що позивач не навів обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку для подання доказів та не звертався до суду з проханням поновити цей строк, також не вказав жодної обставини, яка б перешкоджала позивачеві вчасно подати відповідні докази чи заявити клопотання про встановлення додаткового строку для подання вказаних доказів. Наведені обставини виключали можливість прийняття таких доказів, про що було зазначено в ухвалі суду від 30.11.2021 (а.с. 17-20 том V).

Щодо невірного тлумачення судом першої інстанції заяви про збільшення розміру позовних вимог (а.с. 111-116 том ІІІ).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 16.11.2021 було прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог як заяву про поновлення строку позовної давності та заяву про стягнення витрат на правову допомогу адвоката. Оскільки, як встановлено судом, у заяві не міститься додаткових позовних вимог, лише заявником додатково обґрунтовано наявність підстав для визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів ОСББ "Львівська Оселя" від 16.06.2016, що оформлене протоколом зборів від 16.06.2016. Така ж вимога заявлена у позовній заяві. Натомість у поданій заяві про збільшення розміру позовних вимог позивач просить суд поновити строк позовної давності та стягнути з відповідача гонорар адвоката.

Враховуючи, що в межах даної справи розглядається спір немайнового характеру, що виключає можливість збільшити кількісні показники його вимоги, місцевий господарський суд оцінив та прийняв до розгляду подану позивачем заяву про збільшення розміру позовних вимог як заяву про поновлення строку позовної давності та заяву про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді зазначених клопотань.

Оскільки, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю, то суд не розглядає заяву відповідача про застосування до даних правовідносин строку позовної давності (а.с. 21-25 том ІІІ).

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, апелянтом всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки, апеляційна скарга до задоволення не підлягає, то відповідно понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

Керуючись, ст.ст. 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 20.01.2022 у справі № 466/4930/19 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текс складено 02.08.2022.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді Г.Т. Кордюк

Б.Д. Плотніцький