ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"01" серпня 2022 р. м. Київ Справа № 911/1212/22

Суддя Конюх О.В., розглянувши позовні матеріали

за позовом Обухівської міської ради Київської області (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, буд. 10, ідентифікаційний код 35161650)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудкомплект» (08700, Київська обл., місто Обухів, вул. Богдана Хмельницького, буд.12, ідентифікаційний код 31583395)

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання недійсними договору та витребування майна

ВСТАНОВИВ:

позивач Обухівська міська рада, звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 25.07.2022 №1068 до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудкомплект», в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Обухівської міської ради від 18.10.2001 року №172-19-ХХІІІ «Про передачу у власність ТзОВ «Спецбудкомплект» незавершеного будівництва по вул. Київській м. Обухова»;

- визнати недійсним договір куплі-продажу незавершеного будівництва по вул. Київській, 146 м. Обухова від 17.10.2002 та зареєстрований 23.12.2002 Обухівським бюро технічної інвентаризації за реєстровим №400;

- витребувати об`єкт незавершеного будівництва, розташований в м. Обухові по вул. Київській, 146 з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудкомплект» у власність територіальної громади міста Обухова та сіл міської ради в особі Обухівської міської ради Київської області.

Крім того, позивач просить суд відшкодувати позивачу понесені ним судові витрати.

Подана позовна заява не відповідає вимогам статті 164 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з приписами пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання позовної заяви до господарського суду Київської області сплачується за такими реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Київ. обл./м. Київ/22030101,

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989,

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.),

Код банку отримувача (МФО): 899998,

Рахунок отримувача: UA3010001,

Код класифікації доходів бюджету: 22030101,

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), господарський суд Київської області (назва суду, де розглядається справа).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України «Про судовий збір».

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для позову немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 3 ст. 6 вказаного Закону, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем у позовній заяві заявлено дві немайнові вимоги про визнання протиправним та скасування рішення та про визнання недійсним договору, а також вимогу про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Отже, судовий збір з позовної вимоги про витребування об`єкта незавершеного будівництва визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

З долученого до матеріалів позовної заяви висновку про вартість майна - об`єкта незавершеного будівництва за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Київська, 146, ринкова вартість об`єкта оцінки станом на 04.12.2019 складає 1 241 873,00 грн., відтак за вказану позовну вимогу позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 18 628,09 грн. (1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), докази сплати судового збору мав долучити до позовної заяви.

За таких обставин, судовий збір за подання позовної заяви позивачем мав бути сплачений у сумі 23 590,09 грн. ( по 2481,00 грн. за кожну з двох немайнових вимог та 18 628,09 грн. за майнову вимогу).

Доказів сплати судового збору за подання даної позовної заяви позивачем взагалі не додано, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Крім того, суд звертає увагу позивача на таке.

За приписами пункту 4 частини третьої статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

В позовній заяві позивач вказує, що при прийнятті рішення Обухівською міською радою від 18.10.2001 №172-19-ХХІІІ та укладенні договору купівлі-продажу незавершеного будівництва по вул. Київській, 146 м. Обухова від 17.10.2002 сторонами не була виконана жодна вимога законодавства щодо способу приватизації, підготовки до приватизації, форми розрахунків за придбаний об`єкт, відтак, робить висновок про те, що рішення має бути визнане судом протиправним та скасоване, а правочин, укладений на його підставі, правочин є нікчемний.

Позивач в позовній заяві зазначає: «Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Отже, якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається і не передбачено, оскільки нікчемним правочин є в силу закону. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом».

Позивач, стверджуючи про нікчемність Договору від 17.10.2022, посилається на ст. 7-1 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію). Разом із тим, позивач у прохальній частині позовної заяви просить суд визнати недійсним договір куплі-продажу незавершеного будівництва по вул. Київській, 146 м. Обухова від 17.10.2002 та зареєстрований 23.12.002 Обухівським бюро технічної інвентаризації за реєстровим №400, та посилається на невідповідність договору умовам ст. 203 ЦК України (загальні умови, додержання яких є необхідним для чинності правочину) та ст. 228 ЦК України (правові наслідки вчинення правочину, який порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства).

За змістом частини першої статті 216 ЦК України правовими наслідками недійсності правочину є реституція.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

Метою проведення реституції є відновлення між сторонами такого собі status quo у фактичному та правовому становищі, що існував до вчинення правочину, шляхом, так би мовити, абсолютного знищення юридичного значення будь-яких дій, що вчинялися суб`єктами - учасниками недійсного правочину.

Реституція - це спеціальний зобов`язальний спосіб захисту права власності, який може застосовуватися лише у випадку, коли предмет недійсного правочину станом на час вирішення відповідного питання перебуває в тієї сторони недійсного правочину, якій він і був переданий.

Правило статті 216 ЦК України застосовується виключно до сторін правочину.

Отже, наслідками визнання недійсним правочину (у разі перебування спірного майна у набувача за договором) є повернення проданого майна на користь продавця у порядку двосторонньої реституції.

Разом із тим, у прохальній частині позовної заяви позивач заявляє віндикаційну вимогу про витребування об`єкту незавершеного будівництва, розташованого в м. Обухові по вул. Київській, 146 з незаконного володіння ТОВ «Спецбудкомплект», посилаючись на ст.ст. 387, 388 ЦК України.

Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця), з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений.

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного із власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача.

В свою чергу, реституція - це спеціальний зобов`язальний спосіб захисту права власності, який може застосовуватися лише у випадку, коли предмет недійсного правочину станом на час вирішення відповідного питання перебуває в тієї сторони недійсного правочину, якій він і був переданий.

Отже, якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та (або) про застосування наслідків недійсності правочину має пред`являтися тоді, коли майно залишається у набувача. Якщо ж набувач, який набув майно за недійсним правочином, надалі відчужив таке майно іншій особі, потрібно звертатися з віндикаційним позовом.

Також суд звертає увагу на те, що у тексті позовної заяви позовна вимога про витребування майна обґрунтована ст. 387 та ст. 388 ЦК України, які є взаємовиключними, оскільки ст. 387 ЦК України регламентує витребування майна у недобросовісного набувача, який набув майно незаконно, без відповідної правової підстави, а ст. 388 ЦК України визначає випадки, коли власник має право витребування майна від добросовісного набувача.

Відтак, позивач у позовній заяві заявив вимоги, якими об`єднав взаємовиключні способи захисту прав. При цьому, позивачем до позовної заяви не додано доказів актуального права власності на спірний об`єкт будь-якої особи, у тому числі і відповідача - ТОВ «Спецбудкомплект».

Суд зазначає, що позбавлений права визначати замість позивача позовні вимоги, оскільки відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України).

Відтак, позивачу слід визначитись з способом захисту права, за захистом якого позивач звертається до суду та відповідно визначитися із позовними вимогами, та сплатити судовий збір відповідно до змісту та кількості таких вимог 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну з немайнових вимог та 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за майнову вимогу.

Згідно з частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд роз`яснює Обухівській міській раді, що відповідно до частини 3 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, проте, згідно з частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Вищевказані недоліки позовної заяви повинні бути усунуті Обухівською міською радою у строк, що не повинен перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Обухівської міської ради від 25.07.2022 №1068 залишити без руху.

2.Зобов`язати Обухівську міську раду усунути недоліки позовної заяви, у строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме:

- обрати спосіб захисту права, який позивач просить суд визначити у рішенні, та визначитись із позовними вимогами, привівши їх у відповідність обраному способу захисту;

- подати суду докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі відповідно до кількості та змісту позовних вимог.

Докази подаються за правилами, встановленими ст. 80 ГПК України.

3. Копію ухвали направити Обухівській міській раді.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Конюх