РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.08.2022Справа № 910/4143/22

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/4143/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит ТУ Ю»

про стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

02 червня 2022 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 02.06.2022 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит ТУ Ю» (відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики № 001 від 01.06.2021 року у розмірі 108 000,82 грн., з них: основного боргу - 101 000,00 грн. (сто одна тисяча гривень) та несплачених відсотків - 7000,82 грн. (сім тисяч гривень 82 копійки).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч умовам договору позики № 001 від 01.06.2021 року у визначений договором строк до 01.06.2022 року не повернув суму позики у розмірі 101 000,00 грн. та не сплатив відсотки за користування позикою у розмірі 7000,82 грн., внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/4143/22, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу. Даною ухвалою суд повідомив сторін про їх право, встановлене статтями 252 Господарського процесуального кодексу України, на подання до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, яке відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 895 ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 року у справі № 910/4143/22 вручено уповноваженому представнику відповідача - 13.06.2022 року.

Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто, строк для подання відзиву на позовну заяву до 28.06.2022 року (включно).

22.07.2022 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява № 56/2022 від 21.07.2022 року із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. В обгрунтування необхідності розгляду справи за правилами загального позовного провадження відповідач посилається на те, що справа має істотне значення для сторін та складність у доведенні всіх обставин справи, а кожен доказ у справі підлягає детальній оцінці із наданням представникам сторін можливості висловити свої доводи та міркування щодо такого доказу.

Відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Як вже зазначалося судом вище, останнім днем строку на подання відзиву на позовну заяву є 28.06.2022 року.

Отже, в даному випадку, заяву № 56/2022 від 21.07.2022 року із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідач повинен подати не пізніше 28.06.2022 року.

Таким чином, заява № 56/2022 від 21.07.2022 року із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачем подана із пропуском строку визначеному у ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

При цьому, всупереч вище зазначеним вимогам у поданій заяві відповідачем не порушується питання про поновлення строку на її подання та відповідачем не додано відповідної заяви з наведенням підстав для поновлення строку на подання даної заяви.

22.07.2022 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання № 57/2022 від 21.07.2022 року «Про врегулювання спору за участю судді».

Частиною першою статті 186 Господарського процесуального кодексу України визначено, що врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до частин 1-4 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

Суд зазначає, що провадження у справі № 910/4143/22 відкрито 06.06.2022 року, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, з огляду на, що розгляд справи по суті розпочався 06.07.2022 року.

Подане клопотання зареєстроване 22.07.2022 року, що підтверджується відміткою відділу діловодства Господарського суду міста Києва на вказаному клопотанні.

Клопотань про поновлення строку на подання відповідного клопотання відповідачем не подано.

З огляду на вищевикладене, у зв`язку із пропуском строку на подання клопотання № 57/2022 від 21.07.2022 року «Про врегулювання спору за участю судді», яке потребує процесуального вирішення судом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні останнього. Разом з цим, позивач не висловив своєї згоди на врегулювання спору за участю судді.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"" затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 7300 від 19.04.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні суд розглядає дану справу з перевищенням встановленого ст. 248 Господарського процесуального кодексу України строку.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Макс Кредит" (надалі - позивач, позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредит ТУ Ю" (надалі - відповідач, позичальник) укладено договір позики № 001 (надалі - договір), відповідно до пункту 1.1. договору позикодавець на умовах цього договору надає позичальнику грошові кошти у розмірі 101 000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути надану позику та сплатити 27,5% річних від суми позики в строк та в порядку, визначеному цим договором.

Позика надається за наступним графіком: 01.06.2021 року надається сума позики в розмірі 101 000,00 грн.

За умовами п. 1.2. договору строк повернення позики до 01 червня 2022 року згідно визначеного договором графіку.

Відповідно до п. 2.5 договору надання позики здійснюється шляхом безготівкового переказу грошових коштів на банківський рахунок позичальника, який зазначений у цьому договорі.

Згідно з п. 2.6. договору метою надання позики за умовами цього договору є забезпечення господарської діяльності позичальника.

Пунктом 2.7. договору передбачено, що сума позики підлягає поверненню шляхом її перерахування на поточний рахунок позикодавця. Днем повернення позики (її частини) вважається день зарахування суми позики (її частини) на поточний рахунок позикодавця. Нарахування процентів здійснюється протягом строку дії цього договору (п. 2.8. договору).

Проценти за користування позикою сплачуються протягом всього строку дії договору (п. 2.5. договору).

Відповідно до п. 2.9. договору розрахунок процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом протягом строку кредити (включно), зазначеного в п. 1.2. цього договору, приймаючи, що кількість днів у місяці - фактична, у році - фактична, тобто метод «факт/факт».

Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 7.2. договору).

Позивач на виконання умов договору позики № 001 від 01.06.2021 року перерахував відповідачу грошові кошти в сумі 101 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2292 від 01.06.2021 року з призначенням платежу: «надання кредиту зг. кред. дог. №001 від 01.06.2021р.».

Як вказує позивач, відповідач отриману позику у сумі 101 000,00 грн. не повернув, відтак, за розрахунками позивача відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 101 000,00 грн.

Позивач зазначає, що відповідач також не виконав зобов`язання щодо сплати процентів за узгодженим між сторонами графіком: у сумі 2358,97 грн. у строк до 01.04.2022 року, у сумі 2282,88 грн. у строк до 01.05.2022 року та у сумі 2358,97 грн. у строк до 01.06.2022 року, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за несплаченими процентами у розмірі 7000,82 грн.

Оскільки, відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, суму позики позивачу не повернув та не сплатив проценти за користування позикою, останній звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 108 000,82 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір № 001 від 01.06.2021 року є договором позики.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 3 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Надання позики у сумі 101 000,00 грн. підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 2292 від 01.06.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зі змісту п. 1.2. договору слідує, що позика надається до 01.06.2022 року, тобто строк повернення коштів у розмірі 101 000,00 грн. до 01.06.2022 року включно.

При цьому, доказів укладення між сторонами угоди про продовження вказаного строку матеріали справи не містять.

Таким чином, останнім днем виконання відповідачем свого обов`язку з повернення поворотної фінансової допомоги, наданої позивачем є 01.06.2022 року (включно).

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, уклавши вказаний договір, позивач та відповідач реалізували своє право на вільний вступ у договірні відносини, вибір контрагента, визначення умов договору та встановлення його змісту, зокрема, погодили предмет договору, взаємні права і обов`язки, суму договору, строк повернення позичальником фінансової допомоги, строк дії договору, відповідальність сторін та інші умови.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів повернення позивачу позики у розмірі 101 000,00 грн. та сплати процентів за користування позикою у визначені графіком строки відповідач не надав.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, з огляду на те, що відповідач умови договору не виконав, суму позики в строк, передбачений договором, позивачу не повернув та не сплатив процентів за користування позикою, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики № 001 від 01.06.2021 року у розмірі 108 000,82 грн., з них: основного боргу - 101 000,00 грн. (сто одна тисяча гривень) та несплачених відсотків - 7000,82 грн. (сім тисяч гривень 82 копійки).

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит ТУ Ю" (ідентифікаційний код 40094068, адреса: 04205, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 29-Б (літ. А), оф. 114) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Макс Кредит" (ідентифікаційний код 42806643, адреса: 04073, м. Київ, пр. С. Бандери, 16) грошові кошти: основного боргу - 101 000,00 грн. (сто одна тисяча гривень), несплачених відсотків - 7000,82 грн. (сім тисяч гривень 82 копійки) та судовий збір - 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 09.08.2022р.

Суддя О.В. Котков