ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року Справа №902/1119/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Миханюк М.В.,

суддя Саврій В.А.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представника позивача - адвокат Балтак О.О.;

представник відповідача - не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницькі теплові мережі" на рішення Господарського суду Вінницької області від 20 квітня 2022 року, суддя Матвійчук В.В., м.Вінниця, повний текст складено 02 травня 2022 року, у справі

за позовом Комунального підприємства "Вінницяоблтеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницькі теплові мережі"

про стягнення 302 829,56 грн.

Судом роз`яснено представнику позивача права та обов`язки, передбачені ст. ст. 42, 46 ГПК України. Клопотань про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2021 року, КП "Вінницяоблтеплоенерго" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до ТОВ "Вінницькі теплові мережі" про стягнення 302 829,56 грн. - заборгованості, з яких: 254 896,52 грн. - заборгованість, 11 996,11 грн. - інфляційні втрати; 30 110,88 грн. - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 5 826,05 грн. - 3% річних.

20 квітня 2022 року, рішенням Господарського суду Вінницької області даний позов було частково задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 254 896,52 грн. - заборгованості; 10 692,02 грн. - пені; 5 826,03 грн. - 3% річних; 11 992,96 грн. - інфляційних втрат; 4 251,11 грн. - витрат на сплату судового збору за подання позовної заяви та 7 954,85 грн. - витрат на професійну правничу допомогу. В решті позову відмовлено.

ТОВ "Вінницькі теплові мережі", у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки не маючи претензій щодо кількості наданих послуг з транспортування, товариство не погоджується з вартістю цих послуг, оскільки тарифи на транспортування для його кінцевих споживачів встановлено рішенням Вінницької обласної ради №986 від 24 вересня 20200 року, які діють по сьогоднішній день і зміна тарифів за Договором відбувається шляхом укладення додаткової угоди.

За п.4 рішення Вінницької обласної ради №92 від 26 лютого 2021 року, яким позивач обґрунтовує підняття тарифу, саме на керівника КП "Вінницяоблтеплоенерго" покладено обов`язок повідомлення споживачів про збільшення тарифу, що останнім зроблено не було, а тому оплату послуг слід провести за старими тарифами.

КП "Вінницяоблтеплоенерго" у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм матеріального і процесуального права, оскільки при укладенні спірного договору сторони погодились з тим, що вартість тарифу визначається Вінницькою обласною радою, при цьому, як відповідач, так і позивач позбавлені можливості якось впливати на розмір затвердженого тарифу та його коригувати.

Вважає недоречними твердження апелянта про позбавлення можливості розрахуватися за послуги за поточні місяці за поточними цінами через несвоєчасне направлення актів наданих послуг адже рішення Вінницької обласної ради, яким піднято тариф, є публічним та вільним в доступі офіційним документом та відповідач мав об`єктивну можливість дізнатися про його зміст з офіційних джерел.

Апелянт не заперечує отримання актів наданих послуг до 02 квітня 2021 року та, будь-яких заперечень, у визначений Договором спосіб (п.3.2 Договору), не надав, тому дані акти підлягають оплаті, у спосіб та строки, погоджені в Договорі.

Також, КП "Вінницяоблтеплоенерго" просить стягнути з апелянта 4 250,00 грн. - понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

07 червня і 25 липня 2022 року, ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду за скаргою ТОВ "Вінницькі теплові мережі" було відкрито апеляційне провадження та призначено її розгляд на 27 липня 2022 року в режимі відеоконференції.

25 липня 2022 року, ТОВ "Вінницькі теплові мережі" звернулось до суду з клопотанням про проведення судового засідання за відсутності повноважного представника, вимоги апеляційної скарги підтримало в повному обсязі.

Представник КП "Вінницяоблтеплоенерго", перебуваючи в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав доводи та вимоги, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, надав пояснення з приводу викладених у ньому обставин.

Представник ТОВ "Вінницькі теплові мережі" не з`явився, заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, враховуючи наявність клопотання від 25 липня 2022 року, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника ТОВ "Вінницькі теплові мережі", явка якого ухвалою від 07 червня 2022 року обов`язковою не визнавалась.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

02 січня 2020 року, між КП "Вінницяоблтеплоенерго" та ТОВ "Вінницькі теплові мережі" було укладено Договір про транспортування теплової енергії №1715-5а, згідно умов якого підприємство зобов`язується надавати ТОВ "Вінницькі теплові мережі" послуги з транспортування теплової енергії від котельні за адресою: м. Козятин, вул. Незалежності,75 до споживачів теплової енергії в обсягах, що є необхідним для забезпечення тепловою енергією споживачів ТОВ "Вінницькі теплові мережі" за тарифом 139,58 грн. з ПДВ за 1 Гкал, а товариство зобов`язується оплачувати вартість транспортування теплової енергії на умовах, визначених сторонами даного Договору. (а.с.7-10)

За змістом п.3.1. Договору, сторони щомісячно складають двосторонні акти наданих послуг з транспортування теплової енергії на підставі укладених актів реалізації теплової енергії зі споживачами, приєднаними до теплових мереж КП "Вінницяоблтеплоенерго", в яких зазначаються обсяги фактично транспортованої теплової енергії за розрахунковий період. Такий Акт складається не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

У разі не підписання акту наданих послуг, без надання постачальником викладених в письмовій формі обґрунтованих заперечень по акту або неповернення споживачем підписаного акту наданих послуг у 5-ти денний термін, акти вважаються такими, що визнані сторонами та є підтвердженням кількості транспортованої теплової енергії у розрахунковому місяці, про що зазначаться у визначених актах, та додаються до них підтвердження направлення споживачу таких актів. (п.3.2. Договору)

Акт наданих послуг є підставою для здійснення остаточних розрахунків між сторонами за транспортування теплової енергії тепловими мережами за розрахунковий місяць. (п.3.3. Договору)

Обсяг кількості теплової енергії, яка транспортується через теплові мережі КП "Вінницяоблтеплоенерго" визначається на підставі укладених актів реалізації теплової енергії зі споживачами приєднаними до теплових мереж. (п.3.4. Договору)

За п.4.1. Договору, вартість транспортування, відповідно до ст. 20 Закону України "Про теплопостачання", визначена рішенням Вінницької облради від 05 березня 2019 року.

Тариф на транспортування теплової енергії може змінюватись рішенням Вінницької обласної Ради. У разі зміни тарифу на транспортування теплової енергії для постачальника, розрахунки здійснюються відповідно до нового тарифу. (п.4.3. Договору)

Згідно п.п.5.3.3. Договору, у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Договором платежів за фактично транспортовану теплову енергію постачальник проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 3% річних за кожен день прострочення платежу та інфляційних втрат. Пеню, 3% річних, інфляційні збитки, споживач сплачує на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з дати отримання рахунку.

Відповідно до п.8.1. Договору, останній набуває юридичної чинності з моменту підписання та діє до 31 грудня 2020 року включно.

Дія даного Договору може бути продовжена за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди (п.8.2. Договору)

24 вересня 2020 року, рішенням Вінницької обласної ради №986 для КП "Вінницяоблтеплоенерго" було встановлено тариф на транспортування теплової енергії на рівні 369,80 грн. з ПДВ за 1 Гкал, починаючи з 01 жовтня 2020 року, про що було повідомлено ТОВ "Вінницькі теплові мережі" листом №804/07-01 від 30 вересня 2021 року. (а.с.90,150)

З жовтня 2020 року по квітень 2021 року, на виконання взятих на себе договірних зобов`язань, КП "Вінницяоблтеплоенерго" було надано ТОВ "Вінницькі теплові мережі" послуги з транспортування теплової енергії на загальну суму 391 925,93 грн., про що складено Акти надання послуг:

- №136 від 31 жовтня 2020 року на 19 292,47 грн. за період з 20 по 31 жовтня 2020 року за 52,17 Гкал;

- №146 від 30 листопада 2020 року на 43 310,98 грн. за період з 01 по 30 листопада 2020 року за 117,12 Гкал;

- №160 від 31 грудня 2020 року на 74 425,96 грн. за період з 01 по 31 грудня 2020 року за 201,26 Гкал;

- №4 від 31 січня 2021 року вартість послуг за транспортування теплової енергії за період з 01 січня 2021 року по 31 січня 2021 року склала 59 408,38 грн. за 160,65 Гкал;

- №20 від 28 лютого 2021 року на 90 286,36 грн. за 201,51 Гкал за період з 01 по 28 лютого 2021 року; здійснено перерахунок вартості послуг за транспортування теплової енергії за січень 2021 року на 10 365,18 грн.;

- №40 від 31 березня 2021 року на 73 551,56 грн. за період з 01 по 31 березня 2021 року за 174,035 Гкал;

- №67 від 30 квітня 2021 року на 21 285,04 грн. за період з 01 по 14 квітня 2021 року за 50,041 Гкал. (а.с.19-23, 44-46, 50-52)

Акти надання послуг за період жовтень 2020 - лютий 2021 року і акти про визначення обсягів транспортування теплової енергії за цей же період отримані ТОВ "Вінницькі теплові мережі" 02 квітня 2021 року (ідентифікатор поштового відправлення ПАТ "Укрпошта" №943), акт надання послуг за березень 2021 року - 05 травня 2021 року (ідентифікатор №264), а акт за квітень 2021 року - 14 червня 2021 року (ідентифікатор №563). (а.с.29-32, 53-56, 46-49)

26 лютого 2021 року, рішенням Вінницької обласної ради №92 "Про встановлення коригованих тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води для бюджетних установ та організацій, госпрозрахункових споживачів та релігійних організацій комунальним підприємством "Вінницяоблтеплоенерго" було, зокрема:

- встановлено тариф на транспортування теплової енергії для бюджетних установ та організацій, госпрозрахункових споживачів та релігійних організацій на рівні 420,69 грн. з ПДВ за 1 Гкал, починаючи з 01 січня 2021 року,

- для категорії споживачів "Населення" вирішено застосовувати чинні тарифи на транспортування теплової енергії, встановлені рішенням Вінницької обласної Ради №986 від 24 вересня 2020 року;

- генеральному директору КП "Вінницяобленерго" - забезпечити повідомлення споживачів про зміну тарифу відповідно до вимог чинного законодавства.

Про підвищення тарифів ТОВ "Вінницькі теплові мережі" було повідомлено листом №241/07-07 від 12 березня 2021 року. (а.с.92-95)

25 березня 2021 року, КП "Вінницяоблтеплоенерго" звернулось до ТОВ "Вінницькі теплові мережі" з претензією про сплату 297 089,33 грн. - заборгованості, яка утворилась у зв`язку з неналежною оплатою товариством послуг, наданих за Договором №1715-5а. (а.с.15)

12 травня 2021 року, КП "Вінницяоблтеплоенерго" звернулось до ТОВ "Вінницькі теплові мережі" з претензією про сплату 391 925,93 грн. - заборгованість, яка утворилась у зв`язку з неналежною оплатою товариством послуг, наданих за Договором №1715-5а. (а.с.50)

ТОВ "Вінницькі теплові мережі" здійснено оплату за надані послуги транспортування теплової енергії платіжними дорученнями:

- №1007 від 12 жовтня 2021 року на 74 425,96;

- №1006 від 12 жовтня 2021 року на 43 310,98 грн.;

- №1005 від 19 жовтня 2021 року на 19 292,47 грн., а всього на загальну суму 137 029,41 грн. (а.с.59)

09 листопада 2021 року, КП "Вінницяоблтеплоенерго" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до ТОВ "Вінницькі теплові мережі" про стягнення 302 829,56 грн. - заборгованості, з яких: 254 896,52 грн. заборгованість, 11 996,11 грн. - інфляційні втрати; 30 110,88 грн. - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 5 826,05 грн. - 3% річних. (а.с.1-5)

20 квітня 2022 року, рішенням Господарського суду Вінницької області даний позов було частково задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 254 896,52 грн. - заборгованості; 10 692,02 грн. - пені; 5 826,03 грн. - 3% річних; 11 992,96 грн. - інфляційних втрат; 4 251,11 грн. - витрат на сплату судового збору за подання позовної заяви та 7 954,85 грн. - витрат на професійну правничу допомогу. В решті позову відмовлено. (а.с.185-198)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує зі способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено з матеріалів справи, 02 січня 2020 року, між КП "Вінницяоблтеплоенерго" та ТОВ "Вінницькі теплові мережі" було укладено Договір про транспортування теплової енергії №1715-5а, згідно умов якого підприємство зобов`язується надавати ТОВ "Вінницькі теплові мережі" послуги з транспортування теплової енергії від котельні за адресою: м. Козятин, вул. Незалежності,75 до споживачів теплової енергії в обсягах, що є необхідним для забезпечення тепловою енергією споживачів ТОВ "Вінницькі теплові мережі" за тарифом 139,58 грн. з ПДВ за 1 Гкал, а товариство зобов`язується оплачувати вартість транспортування теплової енергії на умовах, визначених сторонами даного Договору. Строк дії Договору №1715-5а встановлено до 31 грудня 2020 року, при цьому його дія може бути продовжена, виключно, за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди.

Оскільки додаткової угоди по даному Договору не укладалось, він припинив свою дію і будь-які доводи сторін справи про порушення іншою стороною умов Договору №1715-5а після 31 грудня 2020 року є безпідставними та такими, що не не відповідають дійсності.

Подальші господарські відносини з приводу транспортування теплової енергії відбувалось між сторонами на позадоговірних умовах.

З матеріалів справи вбачається, що з 01 січня 2021 року КП "Вінницяоблтеплоенерго" надалі здійснювало ТОВ "Вінницькі теплові мережі" послуги з транспортування теплової енергії, направляючи акти надання послуг.

Так, з січня по квітень 2021 року, КП "Вінницяоблтеплоенерго" було надано ТОВ "Вінницькі теплові мережі" послуги з транспортування теплової енергії 595,236 Гкал та направлено на адресу відповідача акти надання послуг:

- №136 від 31 жовтня 2020 року за транспортування 52,17 Гкал теплової енергії за період з 01 по 30 жовтня 2020 року на суму 19 292,47 грн.;

- №146 від 31 листопада 2020 року за транспортування 117,12 Гкал теплової енергії за період з 01 по 30 листопада 2020 року на суму 43 310,98 грн.;

- №160 від 31 грудня 2020 року за транспортування 201,26 Гкал теплової енергії за період з 01 по 30 грудня 2020 року на суму 74 425,96 грн.;

- №4 від 31 січня 2021 року за транспортування 160,65 Гкал теплової енергії за період з 01 січня по 31 січня 2021 року на суму 59 408,38 грн.;

- №20 від 28 лютого 2021 року за транспортування 201,51 Гкал теплової енергії за період з 01 по 28 лютого 2021 року на суму 90 286,36 грн. та здійснено перерахунок вартості послуг за транспортування теплової енергії за січень 2021 року на 10 365,18 грн.;

- №40 від 31 березня 2021 року за транспортування 174,035 Гкал теплової енергії за період з 01 по 31 березня 2021 року на суму 73 551,56 грн.;

- №67 від 30 квітня 2021 року за транспортування 50,041 Гкал теплової енергії за період з 01 по 14 квітня 2021 року на суму 21 285,04 грн., а всього на загальну суму 391 925,93грн. (а.с.19-23, 44-46, 50-52)

Відповідач, отримавши послуги на вказану суму та підписавши акти наданих послуг в зазначеній кількості, свій обов`язок по їх оплаті виконав не в повній мірі, сплативши 137 029,41 грн. /кошти за отримані послуги в жовтні-грудні 2020 року/, чим допустив заборгованість 254 896,52 (391 925,93 - 137 029,41) грн.

Акти надання послуг за березень-квітень 2021 року були отримані відповідачем 05 травня та 14 червня 2021 року, відповідно, а тому отримавши акти надання послуг, рахунки на оплату, отримавши претензії про сплату заборгованості, яка утворилась у зв`язку з неналежною оплатою товариством послуг транспортування теплової енергії від 25 березня і 12 травня 2021 року, у відповідача з`явився обов`язок щодо оплати наданих йому послуг.

Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, що позивачем було надано відповідачу належні позадоговірні послуги з транспортування теплової енергії у розмірі 254 896,52 грн., дані послуги були прийняті відповідачем без будь-яких зауважень і строк розрахунку за отримані послуги настав, а тому позовні вимоги про стягнення 254 896,52 грн. боргу підлягають задоволенню.

Посилання позивача на неправомірність застосування нових тарифів за надані в січні-квітні 2021 року послуги транспортування теплової енергії, оскільки їх застосування сторонами не приймалися та відповідач на них не погоджувався, колегією суддів оцінюється критично та відхиляються як безпідставні, оскільки за ч.7 ст. 20 Закону України "Про теплову енергію", розрахунок середньозважених тарифів на транспортування та постачання теплової енергії, виробленої з використанням природного газу, для потреб відповідної категорії споживачів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ефективного використання паливно-енергетичних ресурсів, енергозбереження, відновлюваних джерел енергії та альтернативних видів палива, як середньозважених для всієї території.

26 лютого 2021 року, рішенням Вінницької обласної ради №92 для КП "Вінницяоблтеплоенерго" було, зокрема, було встановлено тариф на транспортування теплової енергії для бюджетних установ та організацій, госпрозрахункових споживачів та релігійних організацій у 420,69 грн. з ПДВ за 1 Гкал, починаючи з 01 січня 2021 року.

12 березня 2021 року, відповідач листом №241/07-07 був повідомлений про відповідну зміну тарифу та про строк з якого він встановлений. Дане рішення обласною радою було прийнято в межах її компетенції на ніким не оскаржувалось, а тому встановлені даним рішенням тарифи підлягають до застосування у господарській діяльності між підприємствами та установами.

Критично колегія суддів відноситься до посилань апелянта стосовно того, що на нього не розповсюджується дія рішення Вінницької обласної ради №92 від 26 лютого 2021 року, оскільки дане рішення регулює тарифи за послуги з постачання теплової енергії та стосується бюджетних установ та організацій, госпрозрахункових споживачів та релігійних організацій і лише для населення залишено попередні тарифи встановлені рішенням Вінницької обласної ради №986 від 24 вересня 20200 року.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 30 110,88 грн. - пені, 5 826,05 грн. - 3% річних та 11 996,11 грн. - інфляційних втрат.

З матеріалів справи вбачається, що акти наданих послуг за жовтень-грудень 2020 рік, вартість яких складала 137 029,41 грн., за час дії Договору №1715-5а, були оплачені відповідачем 12-19 жовтня 2021 року.

Згідно п.п.5.3.3. Договору №1715-5а, у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним Договором платежів за фактично транспортовану теплову енергію позивач проводить відповідачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України.

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивачем нарахована пеня за прострочку виконання зобов`язання по Договору №1715-5а у сумі 30 110,88 грн. за період з 03 квітня по 01 листопада 2021 року на загальну суму наданих послуг в період з жовтня 2020 року по квітень 2021 року з врахуванням проведених відповідачем оплат та збільшення заборгованості.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається з матеріалів справи, акти наданих послуг за жовтень-грудень 2020 рік, за час дії Договору №1715-5а, були отримані відповідачем 02 квітня 2021 року, а тому нарахування позивачем пені слід проводити з 03 квітня по 02 вересня 2021 року, а не по 01 листопада 2021 року.

Крім того, нарахування пені слід проводити з суми наданих послуг у жовтня-грудні 2020 року, у період дії Договору №1715-5а, з 137 029,41 грн., а нарахування пені за прострочення зобов`язання по оплаті отриманих послуг у січні-травні 2021 року є безпідставним тому, що дані послуги виходять за межі даного Договору №1715-5а про транспортування теплової енергії.

Таким чином, здійснивши перерахунок нарахованої позивачем пені, апеляційний господарський суд погоджується з місцевим господарським судом про законність та обґрунтованість вимог позову в частині стягнення з відповідача 10 692,02 грн. - пені у розмірі подвійної ставки НБУ, розрахованої з суми заборгованості 137 029,41 грн. за період 03 квітня по 02 жовтня 2021 року, а у задоволенні стягнення 19 418,86 грн. пені - слід відмовити.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 5 826,05 грн. - 3% річних за період з 03 квітня по 01 листопада 2021 року та 11 996,11 грн. - інфляційних втрат за цей же період, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні втрати по 3% річних позивачем нараховано і заявлено за період виникнення заборгованості по час звернення з позовом до суду, поперіодно, виходячи з існуючої заборгованості відповідача перед позивачем.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, здійснивши перерахунок нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат, апеляційний господарський суд погоджується з місцевим господарським судом про законність та обґрунтованість вимог позову в частині стягнення з відповідача 5 826,03 грн. - 3% річних за період з 03 квітня по 01 листопада 2021 року та 11 992,96 грн. - інфляційних втрат за квітень-жовтень 2021 року.

Окрім того, судом першої інстанції розглянуто вимогу позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 8 500,00 грн., заявлену при поданні позовної заяви та стягнуто з відповідача на користь позивача 7954,85 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом 5 днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених на правничу допомогу витрат було долучено:

- Договір про надання правової допомоги №270-12-27 від 29 вересня 2021 року, укладений між КП "Вінницяоблтеплоенерго" та ФОП Балтаком О.О. предметом якого є надання адвокатами, на підставі свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю усіма, правової допомоги у справі про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за надані послуги з ТОВ "Вінницькі теплові мережі".Загальна сума договору не перевищує 8 500 грн.;

- Додаток 1 до Договору у якому сторони погодили вартість послуги в розмірі 8 500,00 грн.;

- платіжне доручення №2717 від 01 жовтня 2021 року про сплату позивачем адвокату гонорару в сумі 8500,00 грн.;

- копію свідоцтва про право Балтаком О.О. на заняття адвокатською діяльністю №742 від 24 лютого 2012 року;

- ордер серії ВН №191782 від 01 листопада 2021 року на представництво інтересів КП "Вінницяоблтеплоенерго".

Таким чином, понесені КП "Вінницяоблтеплоенерго" витрати на професійну правничу допомогу підтверджено належними та допустимими доказами.

У разі недотримання вимог ч.4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 126 ГПК України). При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.

Відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду не подано.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з господарським судом першої інстанції, що рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем докказів, їх значення для вирішення спору, фактичну участь адвоката у судових засіданнях та часткове задоволення позовних вимог і дійшов правомірного висновку про часткове задоволення заявленого клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 954,85 грн.

Європейський суд з прав людини у справах "Серявін та інші проти України" і "Трофимчук проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (довід). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Тому, інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 236 ГПК України із всебічним, повним та об`єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

При розподілі судових витрат, колегія суддів зазначає, що у відзиві на апеляційну скаргу, позивач просив стягнути з відповідача 4 250,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу, надану щодо розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

На підтвердження понесених на правничу допомогу витрат, крім вищезазначених Договору про надання правової допомоги №270-12-27 від 29 вересня 2021 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №742 від 24 лютого 2012 року, адвокатом Балтаком О.О. було надано:

- попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, яким описано зміст наданих послуг: - юридичний аналіз наданих документів, опрацювання апеляційної скарги відповідача, формування правової позиції (1 год.); - підготовка процесуальних документів по справі: 1) відзив на апеляційну скаргу; 2) інші процесуальні документи (3 год.); участь адвоката в судових засіданнях по даній справі в суді апеляційної інстанції (1 год.);

- платіжне доручення №1800 від 30 червня 2022 року, згідно якого позивач оплатив адвокатському бюро кошти в розмірі 4 250,00 грн.;

- ордер серії АВ №1039804 від 06 липня 2022 року на представництво інтересів КП "Вінницяоблтеплоенерго".

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Колегія суддів, дослідивши докази понесених заявником витрат на професійну правову допомогу, перевіривши відповідність цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката з складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, вважає за доцільне задоволити заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, надану при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, які підлягають стягненню з ТОВ "Вінницькі теплові мережі", як ініціатора апеляційної скарги, в сумі 4 250,00 грн.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв`язку з відмовою в їх задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269-276, 281-284 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницькі теплові мережі" - залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 20 квітня 2022 року у справі №902/1119/21 - без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницькі теплові мережі" (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, 33, кім. 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницяоблтеплоенерго" (21037, м. Вінниця, вул. Вишнева, 24, ) 4250,00 грн. (чотири тис. двісті п`ятдесят) грн. - витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Господарському суду Вінницької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції, на підставі п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.

Справу №902/1119/21 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений 29 липня 2022 року.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.