ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2022 р.м. Одеса Справа № 916/920/22

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі судового засідання К.С. Пірожковій

за участю представників:

від позивача - не з`явився,

від відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства "Агромашторг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська експедиційна група" про стягнення заборгованості у розмірі 92252,30 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Агромашторг" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська екседиційна група" про стягнення заборгованості за договором № 16/03 про надання експедиційних послуг від 16.03.2020 р. в загальній сумі 92257,31 грн., в т.ч. 86000,00 грн. основного боргу, 5306,20 грн. інфляційних втрат, 946,10 грн. 3% річних, посилаючись на наступне.

Так, згідно умов договору про надання транспортно-експедиційних послуг № 16/03 від 16.03.2020 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська експедиційна група" та Приватним підприємством "Агромашторг", відповідач як експедитор надав 7 заявок на перевезення вантажу: №000002460-1-1 від 21.11.2021 р., № 000002977-1-1 від 10.12.2021 р., № 000002978-1-1 від 13.12.2021 р., № 000003092-1-1 від 16.12.2021 р., № 000003093-1-1 від 19.12.2021 р., № 000003232-1-1 від 21.12.2021 р., № 000003454-1-1 від 09.01.2022 р.

За умовами заявки № 000002460-1-1 від 21.11.2021 р. було передбачено перевезення вантажу за маршрутом: м. Дніпро (Україна) - м. Одеса (Україна), дата завантаження 21.11.2021 р., дата розвантаження 24.11.2021 р., сума фрахту за перевезення 14000,00 грн., умови розрахунку - безготівкова форма оплати на протязі 10 банківських днів після отримання документів. Для виконання даного перевезення відповідно ПП "Агромашторг" надало автомобіль НОМЕР_1 . напівпричіп НОМЕР_2 та на підставі товарно-транспортної накладної № 38939 НТЗ , складеної вантажовідправником 21.11.2021 р., фактично виконало перевезення та передало вантаж вантажоодержувачу. Після чого, як зазначає позивач, відповідно до порядку, який передбачено договором №16/03 та заявкою №000002460-1-1 від 21.11.2021 р., ПП "Агромашторг" 30.11.2021 р. надіслало поштовим відправленням на адресу ТОВ "Українська експедиційна група" цінний лист з описом про вкладення оригінали документів: рахунок-фактуру №373 від 24.11.2021 р., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 373 від 24.11.2021 р. у 2 примірниках, товарно-транспортна накладну № 38939 НТЗ у 2 примірниках та заявку №000002460-1-1 від 21.11.2021 р. у 2 примірниках. Позивач звертає увагу суду, що фактичним та належним доказом виконання робіт (надання послуг), на його думку, є належним чином оформлена товарно-транспортна накладна № 38939 НТЗ. складена 21.11.2021 р. вантажовідправником - ПАТ "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод", у якій зазначено про здачу вантажу водієм ПП "Агромашторг" та прийнято без будь-яких зауважень вантажоодержувачем - ТОВ відповідальністю "Українська експедиційна група", про що уповноважена особа вантажоодержувача вчинила підпис та скріпила штампом. При цьому, позивач стверджує, що ТОВ "Українська експедиційна група" не оплатило до цього часу рахунок - фактуру №373 від 24.11.2021 р. на суму 14000.00 грн., в результаті не виконало свої зобов`язання по проведенню оплати за фактично надані послуги з перевезення вантажу, чим порушило передбачений договором та заявкою 10-денний термін оплати.

Відповідно до умов заявки №000002977-1-1 від 10.12.2021 р. на перевезення вантажу за маршрутом: м. Одеса (Україна) - м. Запоріжжя (Україна) дата завантаження 10.12.2021 р„ дата розвантаження 13.12.2021 р., сума фрахту за перевезення 11000,00 грн., умови розрахунку - безготівкова форма оплати на протязі 10 банківських днів після отримання документів. Так, позивач повідомляє, що ним було надано автомобіль НОМЕР_1 , напівпричіп НОМЕР_2 та на підставі ТТН № 1012, складеної вантажовідправником 10.12.2021 р., чим фактично виконано перевезення та передало вантаж вантажоодержувачу, а в подальшому, в порядку передбаченому договором №16/03 та заявкою №000002977-1-1 від 10.12.2021 р., ПП "Агромашторг" 21.12.2021 р. надіслало поштовим відправленням на адресу ТОВ "Українська експедиційна група" цінний лист з описом про вкладення оригіналів документів: рахунок-фактура №392 від 13.12.2021 р., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №392 від 13.12.2021 р. у 2 примірниках, товарно-транспортна накладна №1012 від 10.12.2021 р. у 2 примірниках, заявка №000002977-1-1 від 10.12.2021 р. у 2 примірниках.

Як вказує позивач, фактичним та належним доказом виконання робіт (надання послуг), є належним чином оформлена товарно-транспортна накладна №1012, складена 10.12.2021 р. вантажовідправником - ТОВ "Українська експедиційна група", в якій зазначено про здачу вантажу водієм ПП "Агромашторг" та прийняття його без будь-яких зауважень вантажоодержувачем - ПАТ "Запоріжкокс", про що свідчить підпис уповноваженої особи вантажоодержувача. При цьому, позивач стверджує, що ТОВ "Українська експедиційна група" не оплатило до цього часу рахунок - фактуру № 392 від 13.12.2021р. на суму 11000,00 грн., в результаті не виконало свої зобов`язання по проведенню оплати за фактично надані послуги з перевезення вантажу, чим порушило передбачений договором та заявкою 10-денний термін оплати.

Як стверджує позивач, відповідно до заявки № 000002978-1-1 від 13.12.2021 р. на перевезення вантажу за маршрутом: м. Дніпро (Україна) - м. Одеса (Україна), дата завантаження 13.12.2021 р., дата розвантаження 15.12.2021 р., сума фрахту за перевезення 13000,00 грн., умови розрахунку - безготівкова форма оплати на протязі 10 банківських днів після отримання документів, ним для виконання перевезення відповідно до договору №16/03 та цієї заявки надано автомобіль НОМЕР_1 , напівпричіп НОМЕР_2 та на підставі товарно-транспортної накладної № 40347 НТЗ, складеної вантажовідправником 14.12.2021 р. Таким чином, позивач фактично виконав перевезення та передав вантаж вантажоодержувачу, після чого відповідно до передбаченого договором №16/03 та заявкою №000002978-1-1 від 13.12.2021 р. порядку надіслав поштовим відправленням на адресу ТОВ "Українська експедиційна група" цінний лист з описом про вкладення оригіналів таких документів: рахунок-фактура №397 від 15.12.2021 р., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №397 від 15.12.2021 р. у 2 примірниках, товарно-транспортна накладна №40347 НТЗ від 14.12.2021 р. у 2 примірниках, заявка №000002978-1-1 від 13.12.2021 р. у 2 примірниках. Фактичним та належним доказом виконання робіт (надання послуг), на думку позивача, є належним чином оформлена товарно-транспортна накладна №40347 НТЗ, складена 14.12.2021 р. вантажовідправником - ПАТ "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод", у якій зазначено про здачу вантажу водієм ПП "Агромашторг" та прийняття його без будь-яких зауважень вантажоодержувачем - ТОВ "Українська експедиційна група", про що свідчить підпис уповноваженої особи вантажоодержувача. Проте, за ствердженнями позивача, ТОВ "Українська експедиційна група" не оплатило до цього часу рахунок - фактуру № 397 від 15.12.2021р. на суму 13000,00 грн., в результаті не виконало свої зобов`язання по проведенню оплати за фактично надані послуги з перевезення вантажу, чим порушило передбачений договором та заявкою 10-денний термін оплати.

Також позивач зазначає, що на виконання умов заявки №000003092-1-1 від 16.12.2021 р. на перевезення вантажу за маршрутом: м. Одеса (Україна) - м. Запоріжжя (Україна), дата завантаження 16.12.2021 р„ дата розвантаження 17.12.2021 р., сума фрахту за перевезення 11000,00 грн., умови розрахунку - безготівкова форма оплати на протязі 10 банківських днів після отримання документів, ним було надано автомобіль НОМЕР_1 , напівпричіп НОМЕР_2 та на підставі товарно-транспортної накладної № 1611, складеної вантажовідправником 16.12.2021 р., фактично виконано перевезення та передано вантаж вантажоодержувачу. Надалі ПП "Агромашторг" 21.12.2021 р. надіслало поштовим відправленням на адресу ТОВ "Українська експедиційна група" цінний лист з описом про вкладення оригіналів документів: рахунок-фактура №399 від 17.12.2021 р., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №399 від 17.12.2021 р. у 2 примірниках, товарно-транспортна накладна №1611 від 16.12.2021 р. у 2 примірниках, заявка №000003092-1-1 від 10.12.2021 р. у 2 примірниках. Фактичним та належним доказом виконання робіт (надання послуг), на думку позивача, є належним чином оформлена товарно-транспортна накладна № 1611, складена 16.12.2021 р. вантажовідправником - ТОВ "Українська експедиційна група", у якій зазначено про здачу вантажу водієм ПП "Агромашторг" та прийняття без будь-яких зауважень вантажоодержувачем - ПАТ "Запоріжкокс", про що свідчить підпис уповноваженої особи вантажоодержувача. Проте, за ствердженнями позивача, ТОВ "Українська експедиційна група" не оплатило до цього часу рахунок - фактуру № 399 від 17.12.2021 р. на суму 11000,00 грн., в результаті не виконало свої зобов`язання по проведенню оплати за фактично надані послуги з перевезення вантажу, чим порушило передбачений договором та заявкою 10-денний термін оплати.

Відповідно до заявки № 000003093-1-1 від 19.12.2021 р. на перевезення вантажу за маршрутом: м. Дніпро (Україна) - м. Одеса (Україна), дата завантаження 20.12.2021 р., дата розвантаження 20.12.2021 р., сума фрахту за перевезення 13000,00 грн., умови розрахунку - безготівкова форма оплати на протязі 10 банківських днів після отримання документів, позивачем для виконання перевезення надано автомобіль НОМЕР_1 , напівпричіп НОМЕР_2 та на підставі товарно-транспортної накладної № 40704 НТЗ, складеної вантажовідправником 20.12.2021 р., фактично виконано перевезення та передано вантаж вантажоодержувачу. Після цього відповідно до вимог договору №16/03 та заявки № 000003093-1-1 від 19.12.2021 р. ПП "Агромашторг" 30.12.2021 р. надіслало поштовим відправленням на адресу ТОВ "Українська експедиційна група" цінний лист з описом про вкладення оригіналів документів: рахунок-фактура № 406 від 22.12.2021 р., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 406 від 22.12.2021 р. у 2 примірниках, товарно-транспортна накладна № 40704 НТЗ від 20.12.2021 р. у 2 примірниках, заявка №000003093-1-1 від 19.12.2021 р. у 2 примірниках. Фактичним та належним доказом виконання робіт (надання послуг), на думку позивача, є належним чином оформлена товарно-транспортна накладна №40704 НТЗ, складена 20.12.2021 р. вантажовідправником - ПАТ "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод", у якій зазначено про здачу вантажу водієм ПП "Агромашторг" та прийняття його без будь-яких зауважень вантажоодержувачем - ТОВ "Українська експедиційна група", про що свідчить підпис уповноваженої особи вантажоодержувача від 22.12.2022 р. Проте, за ствердженнями позивача, ТОВ "Українська експедиційна група" не оплатило до цього часу рахунок - фактуру №406 від 22.12.2021р. на суму 13000,00 грн., в результаті не виконало свої зобов`язання по проведенню оплати за фактично надані послуги з перевезення вантажу, чим порушило передбачений договором та заявкою 10-денний термін оплати.

Крім того, на виконання вимог заявки №000003232-1-1 від 21.12.2021 р. на перевезення вантажу за маршрутом: м.Одеса (Україна) - м.Запоріжжя (Україна), дата завантаження 21.12.2021 р., дата розвантаження 22.12.2021 р„ сума фрахту за перевезення 11000,00 грн., умови розрахунку - безготівкова форма оплати на протязі 10 банківських днів після отримання документів, позивачем було надано автомобіль НОМЕР_1 , напівпричіп НОМЕР_2 та на підставі товарно-транспортної накладної № 2112, складеної вантажовідправником 21.12.2021 р., фактично виконано перевезення та передано вантаж вантажоодержувачу. Після цього відповідно до вимог укладеного між сторонами договору № 16/03 та заявкою №000003232-1-1 від 21.12.2021 р. ПП "Агромашторг" 30.12.2021 р. надіслало поштовим відправленням на адресу ТОВ "Українська експедиційна група" цінний лист з описом про вкладення оригіналів документів : рахунок-фактура № 408 від 24.12.2021 р., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 408 від 24.12.20221 р. у 2 примірниках, товарно-транспортна накладна №2112 від 21.12.2021 р. у 2 примірниках, заявка №000003232-1-1 від 21.12.2021 р. у 2 примірниках. Фактичним та належним доказом виконання робіт (надання послуг), на думку позивача, є належним чином оформлена товарно-транспортна накладна №2112. складена 21.12.2021 р. вантажовідправником - ТОВ "Українська експедиційна група", у якій зазначено про здачу вантажу водієм ПП "Агромашторг" та прийняття його без будь-яких зауважень вантажоодержувачем - ПАТ "Запоріжкокс", про що свідчить підпис уповноваженої особи вантажоодержувача. Проте, за ствердженнями позивача, ТОВ "Українська експедиційна група" не оплатило до цього часу рахунок - фактуру №408 від 24.12.2021р. на суму 11000.00 грн., в результаті не виконало свої зобов`язання по проведенню оплати за фактично надані послуги з перевезення вантажу, чим порушило передбачений договором та заявкою 10-денний термін оплати.

Відповідно до заявки №000003454-1-1 від 09.01.2022 р. на перевезення вантажу за маршрутом: м.Дніпро (Україна) - м.Одеса (Україна), дата завантаження 09.01.2022 р.. дата розвантаження 10.01.2022р., сума фрахту за перевезення 13000,00 грн., умови розрахунку - безготівкова форма оплати на протязі 10 банківських днів після отримання документів, для виконання перевезення, ПП "Агромашторг" надало автомобіль НОМЕР_3 , напівпричіп НОМЕР_4 та на підставі товарно-транспортної накладної № 42025 НТЗ, складеної вантажовідправником 09.01.2022 р. та фактично виконало перевезення, передало вантаж вантажоодержувачу. Так, позивачем 07.02.2022 р. надіслано поштовим відправленням на адресу ТОВ "Українська експедиційна група" цінний лист з описом про вкладення оригіналів документів: рахунок-фактура №3 від 11.01.2022 р., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 3 від 11.01.2022 р. у 2 примірниках, товарно-транспортна накладна № 40704 НТЗ від 20.12.2021 р. у 2 примірниках, заявка №000003454-1-1 від 09.01.2022 р. у 2 примірниках. Фактичним та належним доказом виконання робіт (надання послуг), на думку позивача, є належним чином оформлена товарно-транспортна накладна №42025 НТЗ, складена 09.01.2022 р. вантажовідправником - ПАТ "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод", у якій зазначено про здачу вантажу водієм ПП "Агромашторг" та прийняття його без будь-яких зауважень вантажоодержувачем - ТОВ "Українська експедиційна група", про що уповноважена особа вантажоодержувача було вчинено підпис. Позивач стверджує, що ТОВ "Українська експедиційна група" не оплатило до цього часу рахунок - фактуру № 3 від 11.01.2022р. на суму 13000,00 грн., чим не виконало свої зобов`язання по проведенню оплати за фактично надані послуги з перевезення вантажу, чим порушило передбачений договором та заявкою 10-денний термін оплати.

Наразі ПП "Агромашторг" зазначає, що будь-яких претензій та письмових зауважень з боку ТОВ "Українська експедиційна група" з приводу перевезення вантажу та надісланих/отриманих документів на адресу ПП "Агромашторг" стосовно жодної із 7 заявок не надходило. Окрім того позивач наголошує, що ТОВ "Українська експедиційна група" також не повернуло до цього часу ПП "Агромашторг" по одному примірнику оригіналів надісланих та отриманих ним документів, які мало повернути, зокрема акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), що є навмисним його зловживанням та це підтверджується порушенням відповідачем терміну проведення оплати за надані послуги перевезення.

З огляду на вищезазначене, позивач стверджує, що у ТОВ "Українська експедиційна група" виникла заборгованість перед ПП "Агромашторг" по фактично виконаним перевезенням по 7 заявкам, яка станом на 10.05.2022 р. складає 86000,00 грн., що заявлена до стягнення.

При цьому позивач додає, що з метою досудового врегулювання спору він направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська експедиційна група" претензію вих. № 24 від 11.04.2022 р. щодо сплати основної заборгованості у розмірі 86000,00 грн., яка залишена відповідачем без розгляду та задоволення.

З огляду порушення відповідачем умов договору № 16/03, позивачем окрім суми основної заборгованості заявлено до стягнення також 3% річних в сумі 946,10 грн. та інфляційні збитки у сумі 5306,20 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.06.2022 р. позовну заяву Приватного підприємства "Агромашторг" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/920/22 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18.07.2022 р.

14.07.2022 р. від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі учасника судового процесу, оскільки через воєнний стан ПП "Агромашторг" не має можливості забезпечити участь свого представника в судовому засіданні, яке призначене на 18.07.2022 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.07.2022 р. розгляд справи № 916/920/22 було відкладено на "05" серпня 2022 р.

05.08.2022 р. від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі учасника судового процесу, оскільки через воєнний стан ПП "Агромашторг" не має можливості забезпечити участь свого представника в судовому засіданні, яке призначене на 05.08.2022 р., а також позивачем повідомлено, що позовні вимоги ним підтримуються.

Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, також відповідач в засідання суду не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся судом належним чином за юридичною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані поштові повідомлення про вручення ухвали суду про відкриття провадження у справі від 15.06.2022 р. (а.с. 94), про відкладення розгляду справи від 18.07.2022 р. (а.с. 101).

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Виходячи з вищевикладених положень ГПК України та встановлених обставин щодо порядку викликів і повідомлень відповідача, суд вважає, що відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, що наділяє суд правом розглядати справу без його участі.

На думку суду, процесуальна поведінка відповідача при розгляді даної справи в суді свідчить про відсутність реальної зацікавленості у вирішенні даного спору у встановлений процесуальним законом строк та відповідно до положень ст. 2 ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на ненадання відповідачем відзиву, відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Так, 16 березня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська експедиційна група" (експедитор) та Приватним підприємством "Агромашторг" (перевізник) було укладено договір № 16/03, відповідно до п. 1.1. якого відповідач як експедитор доручає, а позивач як перевізник зобов`язується надати послуги з транспортування, експедиторського обслуговування та організувати і здійснити перевезення вантажів, надання яких забезпечує експедитор, по території України та в міжнародному сполученні відповідно до умов цього договору та заявок експедитора.

Заявка є невід`ємною частиною даного договору, в якій встановлюються істотні умови кожного конкретні перевезення, а саме: найменування вантажу, кількість (вага) та пакування вантажу, його особливі характеристики; найменування та місцезнаходження вантажовідправника та вантажоодержувача, пункти відправлення та призначення вантажу; дата і час завантаження та розвантаження, строк виконання перевезення; розмір вартості послуг; інші вимоги щодо перевезення вантажу (п. 1.2. договору).

У п. 2.1. договору визначено обов`язки експедитора, серед яких: оформити письмову заявку на перевезення вантажу із зазначенням інформації, передбаченої п.1.2. договору; своєчасно та в повному обсязі сплачувати перевізнику погоджену вартість послуг у розмірі та строки, визнані договором та заявкою; після погодження умов заявки перевізник зобов`язаний негайно направити її оригінал з підписом уповноваженої особи перевізника та відбитком печатки на адресу експедитора.

В п. 2.2.12 договору передбачено обов`язок перевізника сформувати рахунок, акт виконаних робіт датою вивантаження та відправити на узгодження оформлення документів на електронну адресу бухгалтерії не пізніше наступного робочого дня за днем вивантаження. В разі якщо перевізник є платником податку на додану вартість податкова накладна повинна бути сформована, зареєстрована в Єдиному Реєстрі Податкових Накладних згідно законодавства України. В разі якщо будь яких причин податкова накладна не буде зареєстрована в РПН або сформована з помилками, та/або невідповідності акту виконаних робіт експедитор має право нарахувати та утримати штраф в сумі 20% від суми наданих послуг.

Особлива увага: номенклатура послуг повинна відповідати номенклатурі, зазначеної в акті, та рахунку, містити маршрут перевезення; номера транспортних засобів, якими проводилося перевезення, ФІО водія, одиниці виміру, кількість в податковій накладній також повинні відповідати одиниці виміру та кількості, зазначеним в рахунку та акту. Узгодженні рахунок, акт виконаних робіт з транспортними документами (ТТН, CMR, копії ТТН, CMR, завірені печаткою перевізника), підтверджуючими документами в оригіналі відправляються експедитору на поштову адресу: 65102, м. Одеса, Миколаївська дорога, 144 не пізніше 5 робочого дня з дати вивантаження по перевезенням по Україні, і не пізніше 10 робочого дня з дати вивантаження по міжнародним перевезенням.

Відповідно до п. 4.1. договору розрахунки за цим договором здійснюються у безготівковій формі у національній валюті України шляхом переведення коштів з поточного банківського рахунку експедитора на поточний банківський рахунок перевізника протягом 14-ти (чотирнадцяти) банківських днів після отримання рахунка-фактури перевізника, товарно-транспортної накладної (CMR) з відміткою вантажоодержувача про отримання вантажу, яка засвідчена відбитком печатки вантажоотримувача, акту виконаних робіт.

Положеннями п. 5.7. договору передбачено, що за затримку відправлення оригіналів документів експедитору перевізник отримує оплату за наданні послуги з відстроченням (додатково до узгодженого, строку оплати), на відповідну затримці кількість робочих днів з отримання пакета оригіналів документів, що узгодженні з бухгалтерією експедитора.

Згідно п. 8.3. договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2020 р. Якщо жодна із сторін за місяць до закінчення строку дії договору не попередить іншу сторону про припинення/розірвання договору, то даний договір зберігає свою, силу (пролонгується) кожного разу ще на один календарний рік. Кількість пролонгацій договору не обмежена.

За умовами п. 8.4. договору всі зміни та доповнення до даного договору будуть дійсні лише у тому випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та підписані уповноваженими представниками обох сторін.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, укладений між сторонами по справі договір, який за своєю правовою природою відноситься до договору транспортного експедирування з елементами договору перевезення, є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.

Згідно з ч.ч. 1, 8-9 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.

Згідно ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення глави 65 Цивільного кодексу України поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Аналогічні положення вказаної статті Цивільного кодексу України закріплені в ст. 316 ГК України.

В ст. 931 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

За ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ч. 1-3 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України передбачено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

За змістом ч. 1, 2 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Згідно з частинами 2 статті 306 Господарського кодексу України, суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Наразі, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Українська експедиційна група" (експедитор) та ПП "Агромашторг" (перевізник) в межах договору договору № 16/03 від 16.03.2020 р. були оформлені та підписані заявки на перевезення вантажу, які є додатками до цього договору, а саме:

1. заявка № 000002460-1-1 від 21.11.2021 р. (а.с. 18), в якій сторонами погоджено перевезення вантажу за маршрутом: м. Дніпро (Україна) - м. Одеса (Україна), датою завантаження вказано 21.11.2021 р., датою розвантаження 24.11.2021 р., сума оплати за перевезення складає 14000,00 грн. та здійснюється у безготівковій формі на протязі 10 банківських днів після отримання вірно оформлених оригіналів документів;

2. заявка № 000002977-1-1 від 10.12.2021 р. (а.с. 23), в якій сторонами погоджено перевезення вантажу за маршрутом: м. Одеса (Україна) - м. Запоріжжя (Україна), датою завантаження вказано 10.12.2021 р. датою розвантаження 13.12.2021 р., сума оплати за перевезення складає 11000,00 грн. та здійснюється у безготівковій формі на протязі 10 банківських днів після отримання вірно оформлених оригіналів документів;

3. заявка № 000002978-1-1 від 13.12.2021 р. (а.с. 29), в якій сторонами погоджено перевезення вантажу за маршрутом: м. Дніпро (Україна) - м. Одеса (Україна), датою завантаження вказано 13.12.2021 р. -14.12.2021 р., датою розвантаження 15.12.2021 р., сума оплати за перевезення складає 13000,00 грн. та здійснюється у безготівковій формі на протязі 10 банківських днів після отримання вірно оформлених оригіналів документів;

4. заявка № 000003092-1-1 від 16.12.2021 р. (а.с. 35), в якій сторонами погоджено перевезення вантажу за маршрутом: м. Одеса (Україна) - м. Запоріжжя (Україна), датою завантаження вказано 16.12.2021 р. датою розвантаження 17.12.2021 р., сума оплати за перевезення складає 11000,00 грн. та здійснюється у безготівковій формі на протязі 10 банківських днів після отримання вірно оформлених оригіналів документів;

5. заявка № 000003093-1-1 від 19.12.2021 р. (а.с. 41), в якій сторонами погоджено перевезення вантажу за маршрутом: м. Дніпро (Україна) - м. Одеса (Україна), датою завантаження вказано 20.12.2021 р., датою розвантаження 20.12.2021 р., сума оплати за перевезення складає 13000,00 грн. та здійснюється у безготівковій формі на протязі 10 банківських днів після отримання вірно оформлених оригіналів документів;

6. заявка № 000003232-1-1 від 21.12.2021 р. (а.с. 47), в якій сторонами погоджено перевезення вантажу за маршрутом: м. Одеса (Україна) - м. Запоріжжя (Україна), датою завантаження вказано 21.12.2021 р., датою розвантаження 22.12.2021 р., сума оплати за перевезення складає 11000,00 грн. та здійснюється у безготівковій формі на протязі 10 банківських днів після отримання вірно оформлених оригіналів документів;

7. заявка № 000003454-1-1 від 09.01.2022 р. (а.с. 53) в якій сторонами погоджено перевезення вантажу за маршрутом: м. Дніпро (Україна) - м. Одеса (Україна), датою завантаження вказано 09.01.2022 р., датою розвантаження 10.01.2022р., сума оплати за перевезення складає 13000,00 грн. та здійснюється у безготівковій формі на протязі 10 банківських днів після отримання вірно оформлених оригіналів документів.

При цьому суд звертає увагу, що підписанням даних заявок сторонами погоджено зміни до договору № 16/03 від 16.03.2020 р., у частині скорочення терміну для оплати послуг перевізника, оскільки договором було передбачено оплату шляхом переведення коштів на поточний рахунок перевізника протягом 14 банківських днів, то згідно з умовами підписаних сторонами заявок, розрахунок за ними повинен здійснюватися на протязі 10 банківських днів після отримання експедитором вірно оформлених оригіналів документів перевізника.

Між тим господарським судом встановлено, що після отримання заявок та виконання взятих на себе обов`язків щодо надання транспортно-експедиційних послуг, Приватне підприємство "Агромашторг" здійснювало відповідно до п. 2.2.12 договору направлення засобом поштового зв`язку, передбачених даним пунктом договору та заявками, Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська експедиційна група" оригіналів документів для отримання оплати за надані послуги.

При цьому суд наголошує, що підписаними сторонами заявками на перевезення вантажу адреса для надсилання вірно оформлених оригіналів документів не змінювалась, тому відповідно до положень абз. 2 п. 2.2.12 договору оригінали відправляються експедитору на поштову адресу: 65102, м. Одеса, Миколаївська дорога, 144 не пізніше 5 робочого дня з дати вивантаження по перевезенням по Україні, і не пізніше 10 робочого дня з дати вивантаження по міжнародним перевезенням.

При цьому із матеріалів справи вбачається, що належним чином оформлені документи за наслідками виконання заявок № 000002460-1-1 від 21.11.2021 р., № 000002977-1-1 від 10.12.2021 р., № 000002978-1-1 від 13.12.2021 р., № 000003092-1-1 від 16.12.2021 р., № 000003454-1-1 від 09.01.2022 р. Приватним підприємством "Агромашторг" було направлено на адресу: 65069, а/с 25, м. Одеса, всупереч вимогам укладеного між сторонами договору, а саме: абз. 2 п. 2.2.12 договору, де зазначено, що оригінали відправляються експедитору на поштову адресу: 65102, м. Одеса, Миколаївська дорога, 144. Таким чином, з огляду на відсутність доказів надсилання ПП "Агромашторг" оригіналів документів, відповідно до вимог абз. 2 п. 2.2.12 договору на визначену сторонами адресу, суд доходить до висновку про ненастання у Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська експедиційна група" обов`язку з їх оплати з огляду на відсутність доказів отримання відповідачем таких документів згідно п. 4.1 договору. В свою чергу вказане свідчить про відсутність заборгованості у відповідача за послуги перевезення по заявкам заявок № 000002460-1-1 від 21.11.2021 р., № 000002977-1-1 від 10.12.2021 р., № 000002978-1-1 від 13.12.2021 р., № 000003092-1-1 від 16.12.2021 р., № 000003454-1-1 від 09.01.2022 р. Також суд не вбачає підстав для нарахування відповідачу 3% річних та інфляційних збитків за несвоєчасну оплату послуг перевезення по вказаним заявкам.

Поряд з цим господарським судом встановлено, що після надання транспортно-експедиційних послуг позивачем за заявками № 000003093-1-1 від 19.12.2021 р. та № 000003232-1-1 від 21.12.2021 р. Приватним підприємством "Агромашторг" були направлені належним чином оформлені оригінали документів на визначену сторонами у абз. 2 п. 2.2.12 договору поштову адресу відповідача та отримані ним, що у свою чергу викликало необхідність у визначений заявками строк оплатити послуги, відтак сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 24000 грн. (13000,00грн. за заявкою № 000003093-1-1 від 19.12.2021 р. + 11000,00 грн. за заявкою № 000003232-1-1 від 21.12.2021 р.).

Таким чином, з огляду на те, що позивач в порушення умов укладеного сторонами договору № 16/03 від 16.03.2020 р. не направив на зазначену у договорі адресу належним чином оформлений пакет документів, у зв`язку із чим у відповідача не виник обов`язок по сплаті за надані послуги перевезення по заявках № 000002460-1-1 від 21.11.2021 р., № 000002977-1-1 від 10.12.2021 р., № 000002978-1-1 від 13.12.2021 р., № 000003092-1-1 від 16.12.2021 р., № 000003454-1-1 від 09.01.2022 р.

Відтак, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 24000,00 грн.

В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку.

Отже, прийняття відповідачем наданих позивачем послуг є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити вказані послуги відповідно до умов договору № 06/03 від 16.03.2020 р. та чинного законодавства на підставі виставлених вищезазначених рахунків та актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), копії яких містяться в матеріалах справи.

Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Наразі ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В свою чергу згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Слід зазначити, що, виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.

Наразі слід зазначити, що згідно положень ЦК проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань. Так, розмір таких процентів річних може бути визначений сторонами в договорі.

Враховуючи вищенаведене та порушення відповідачем термінів сплати вартості наданих позивачем послуг за заявками № 000003093-1-1 від 19.12.2021 р. на суму 13000,00 грн. та № 000003232-1-1 від 21.12.2021 р. на суму 11000,00 грн., суд вважає, що позивачем цілком правомірно нараховано 3% річних. При цьому, суд зазначає, що позивачем здійснено розрахунок суми 3% річних, стосовно заявок по яких у відповідача уже настав обов`язок з їх оплати, вказавши невірно визначений початок періоду прострочення виконання відповідачем зобов`язання. Відповідно до наданого розрахунку позивачем 3% річних за заявкою № 000003093-1-1 від 19.12.2021 р. на суму 13000,00 грн. датою початку нарахування позивач вказує 27.12.2021 р., тобто дату розвантаження та складання акту здачі-прийняття робіт 17.12.2021 р. Відповідно до наданого розрахунку позивачем 3% річних за заявкою № 000003232-1-1 від 21.12.2021 р. на суму 11000,00 грн. позивач датою початку нарахування зазначає 11 день після дати розвантаження та складання акту здачі-приймання робіт. Між тим, відповідно до умов даних заявок, оплата здійснюється на протязі 10 банківських днів після отримання вірно оформлених оригіналів документів. З матеріалів справи вбачається, що заявки № 000003093-1-1 від 19.12.2021 р. на суму 13000,00 грн. та № 000003232-1-1 від 21.12.2021 р. на суму 11000,00 грн. із вірно оформленими документами були надіслані ТОВ "Українська експедиційна група" на адресу: 65102, Миколаївська дорога, 144, м. Одеса із описом вкладення до цінного листа за накладною №397 та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримані ним 04.01.2022 р.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку, що останнім 10 банківським днем для оплати відповідачем отриманих послуг за вищевказаними заявками був 19.01.2022 р., а отже першим днем прострочення оплати та датою початку нарахування 3% річних є 10.01.2022 р.

Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних в загальному розмірі 252,66 грн., судом встановлено, що вказаний розрахунок 3% річних був здійснений позивачем невірно з огляду на невірно визначений позивачем початок періоду прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставлених позивачем товарів, про що було зазначено судом вище, з огляду на що судом самостійно здійснений перерахунок 3% річних, який за розрахунком суду становить 218,96 грн. (24000,00x3%x111дн.:365дн.:100), які підлягають стягненню з відповідача.

Так, індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

Згідно роз`яснень, наведених в п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань № 14 від 17.12.2013 р., інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. В листі Верховного Суду України від 03.04.97р. N 62-97 р. також наведені відповідні рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ Верховного Суду України.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що факт знецінення або незнецінення грошових коштів і відповідно обґрунтованість заявлених до стягнення збитків від інфляції необхідно встановлювати на момент звернення до суду з позовом про таке стягнення.

Враховуючи викладене та з урахуванням наведених рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції, судом було перевірено здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату вартості наданих послуг за заявками № 000003093-1-1 від 19.12.2021 р. на суму 13000,00 грн. та № 000003232-1-1 від 21.12.2021 р. на суму 11000,00 грн. та встановлено, що такий розрахунок є помилковими з огляду на невірно визначений початок періоду прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати наданих послуг, що було встановлено судом вище, з огляду на що судом самостійно здійснено розрахунок розміру інфляційних втрат за кожний день прострочення за період з 20.01.2022 р. по 10.05.2022 р., який складає: 2271,20 грн. (24000,00 грн. x 1.09463332 - 24000,00грн.), які підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Приватного підприємства "Агромашторг" частково обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим підлягають частковому задоволенню.

У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулось частково на користь позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 712,42 грн. (26490,16 грн. х 2481,00 грн./ 92252,3 грн.).

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного підприємства "Агромашторг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська експедиційна група" про стягнення заборгованості у розмірі 92252,30 грн. задовольнити частково.

2. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська експедиційна група" (65013, Одеська область, м. Одеса, Миколаївська дорога, буд. 253; ) на користь Приватного підприємства "Агромашторг" (69050, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Східна, буд. 5-А; ) основний борг в сумі 24000/двадцять чотири тисячі/грн. 00 коп., 3% річних в сумі 218/двісті вісімнадцять/грн. 96 коп., інфляційні втрати в сумі 2271/дві тисячі двісті сімдесят одна/грн. 20 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 712/сімсот дванадцять/грн. 42 коп.

3. В задоволені решти вимог Приватного підприємства "Агромашторг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська експедиційна група" відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 10 серпня 2022 р.

Суддя В.С. Петров