РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.08.2022Справа № 910/3424/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз»

до Дочірнього підприємства «Нафтогазова компанія «Фактор»

про стягнення 100967,61 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Дочірнього підприємства «Нафтогазова компанія «Фактор» про стягнення 100967,61 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови укладеного між сторонами Договору поставки №ФК-ЧЕ-48 від 27.10.2009 в частині повної та своєчасної оплати поставленого стисненого природного газу (метан), внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 88076,83 грн. Окрім того, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати у розмірі 4208,99 грн, 3% річних у розмірі 1316,96 грн та пеню у розмірі 7364,83 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 26.05.2022, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 06.06.2022 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 16.06.2022. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 10.06.2022.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 16.05.2022 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дійсну станом на дату винесення ухвали про відкриття провадження у справі, а саме: 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 9-11.

Копія зазначеної ухвали була отримана відповідачем 01.06.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №728.

Проте Дочірнє підприємство «Нафтогазова компанія «Фактор» в установлений строк відзиву на позов не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Таким чином, суд вказує на те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27.10.2009 між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» (після зміни найменування - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз») (далі - Сторона 1) та Дочірнім підприємством «Фактор Карт» (після зміни найменування - Дочірнє підприємства «Нафтогазова компанія «Фактор») (далі - Сторона 2) укладено Договір поставки №ФК-ЧЕ-48 (далі - Договір), відповідно до умов якого, Сторона 1 протягом строку дії цього Договору зобов`язується поставляти та передавати через мережу АГНКС у власність (повне господарське відання) Сторони 2, або її довіреної особі стиснений природний газ (метан) (далі - Паливо), що відповідає державним стандартам в кількості, визначеній відповідно до видаткових накладних, які є невід`ємними частинами цього Договору, а Сторона 2 зобов`язується приймати Пальне та оплачувати його на умовах цього Договору. (п.2.1. Договору)

Згідно п.4.1. Договору Сторона 2 зобов`язана своєчасно здійснювати розрахунок за придбане Паливо згідно п.7.2. Договору.

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що оплата вартості Палива здійснюється шляхом перерахування коштів з розрахункового рахунку Сторони 2 на розрахунковий рахунок Сторони 1, якщо інше не передбачено домовленістю Сторін.

Відповідно до п.7.2. Договору, Сторона 1 щопонеділка виставляє Стороні 2 рахунок за отримане паливо Стороною 2 за попередній тиждень. Сторона 2 зобов`язана оплати даний рахунок протягом трьох банківських днів.

За невиконання або неналежне виконання умов цього Договору винна сторона відшкодовує спричинені таким невиконанням або неналежним виконанням збитки у порядку та в розмірах, передбачених чинним законодавством та цим Договором. Сплата неустойки, штрафу не звільняє сторону від виконання зобов`язань по цьому Договору. (п.9.1. Договору)

Відповідно до частин першої, третьої статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Положеннями ч.ч.1,2 ст. 193 Господарського кодексу України, передбачається, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Положеннями ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивачем на виконання умов Договору поставлено відповідачу стиснений газ (товар) на загальну суму 118869,90 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними №81012813 від 30.06.2021 на суму 32824,50 грн, №81015257 від 31.07.2021 на суму 31176 грн, №81017265 від 31.08.2021 на суму 52411,60 грн, №81019328 від 30.09.2021 на суму 2457,80 грн.

Вказані видаткові накладні підписані та скріплені печатками представниками сторін.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було частково сплачено вартість поставленого газу за видатковою накладною №81012813 на суму 30793,07 грн.

Згідно ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 527 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Оскільки заявлена позивачем сума заборгованості підтверджена наявними доказами у матеріалах справи в повному обсязі, за відсутності у матеріалах справи доказів оплати поставленого газу, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 88076,83 грн.

Щодо заявлених позивачем інфляційних втрат у розмірі 4208,99 грн та 3% річних у розмірі 1316,96 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що надані розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства та є арифметично вірними, а тому позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

Щодо заявленою позивачем пені у розмірі 7364,83 грн, нарахованої на підставі пункту 9.2. Договору, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. (частина 3 статті 549 ЦК України).

Відповідно до п.9.2. Договору, за несвоєчасно оплату відпущеного Пального у строки, зазначені в п.7.2. Договору Сторона 2 сплачує на користь Сторони 1, крім суми заборгованості, ще й пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період її нарахування від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд встановив відповідність його нарахування вимогам законодавства та положенням договору, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин, або на підтвердження сплати існуючої перед позивачем заборгованості

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Нафтогазова компанія «Фактор» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 9-11; ідентифікаційний код 36555818) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» (14021, м. Чернігів, вул. Любецька, 68; ідентифікаційний код 03358104) заборгованість у розмірі 88076 (вісімдесят вісім тисяч сімдесят шість) грн 83 коп., інфляційні втрати у розмірі 4208 (чотири тисячі двісті вісім) грн 99 коп., 3% річних у розмірі 1316 (одна тисяча триста шістнадцять) грн 96 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 01.08.2022.

Суддя Я.В. Маринченко