ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" серпня 2022 р. м. Рівне Справа № 918/553/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Романюк Ю.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонар" (вул. Одеська, 11, м. Вознесенськ, 56500, ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Відокремленого підрозділу "Рівненська Атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, м. Вараш, Рівненська область, ) заборгованості у розмірі 6 346 грн 80 коп. за Договором поставки № 53-122-04-21-11627 від 28.12.2021, укладеним у письмовій формі

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

01.08.2022 на поштову адресу Господарського суду Рівненської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонар" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Відокремленого підрозділу "Рівненська Атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" заборгованості у розмірі 6 346 грн 80 коп. та 248 грн 10 коп. - витрат зі сплати судового збору.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2022 вказану заяву передано на розгляд судді Романюк Ю.Г.

Заяву обґрунтовано невиконанням Відокремленим підрозділом "Рівненська Атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" умов Договору поставки № 53-122-04-21-11627 від 28.12.2021, укладеного у письмовій формі.

Згідно з ч. 3 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Приписами п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Пунктом 4 ч. 1 ст.152 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, зважаючи на наступне.

Частиною 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при виконанні правочинів у господарській діяльності, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

Тобто подання позовної заяви та заяви про видачу судового наказу за правилами ГПК України означає, що такі заяви повинні бути подані за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 ГПК України.

Відповідно до ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу.

У свою чергу, за ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як установлено судом із заяви про видачу судового наказу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сонар" визначило боржником Відокремлений підрозділ "Рівненська Атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, м. Вараш, Рівненська область, ).

У силу приписів ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до чинного законодавства, зокрема ЦК та ГК України, юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

Приписами ст. 64 ГК України унормовано, що функції, права та обов`язки структурних підрозділів підприємства визначаються положеннями про них, які затверджуються в порядку, визначеному статутом підприємства або іншими установчими документами. Підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством.

Частинами 1, 3 ст. 95 ЦК України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Тобто філії, представництва, інші відокремлені підрозділи наділяються певною господарською компетенцією. Утім, не маючи статусу юридичної особи, такі підрозділи не наділяються самостійною господарською процесуальною правоздатністю та дієздатністю.

Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відособлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу. Необхідно також враховувати, що саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді (господарському суді) не свідчить про надання такому підрозділові відповідних повноважень та визначення їх кола.

Отже, у спірних правовідносинах за правилами, встановленими процесуальним законодавством, в якості боржника може виступати юридична особа, або юридична особа в особі її філії (якщо філія наділена відповідними повноваженнями і про це є належні докази).

Відповідно до ч. 4 ст. 89 ЦК України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за ідентифікаційним кодом 05425046 заявником зазначено код особи, яка не є юридичною особою.

За кодом 05425046 зареєстровано Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (м. Вараш, Рівненська область, 34400).

Юридичною особою, до якої належить вказаний відокремлений підрозділ, є Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Зважаючи на викладене, сторонами в господарському процесі можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування, можливість подання позову до відокремленого підрозділу юридичної особи діючим ГПК України не передбачена.

Заразом Товариство з обмеженою відповідальністю "Сонар" заявлено вимогу до відокремленого підрозділу юридичної особи , а саме - до Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та визначено вказану особу боржником за поданою заявою про видачу судового наказу, як у шапці, так і в прохальній частині заяви, а не юридичну особу - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

При цьому суд зазначає , що відповідно до положень ч. 3 ст. 29 ГПК України зазначений позов може пред`являтись за місцезнаходженням відокремленого підрозділу, оскільки спір виник з його діяльності.

У той же час вказаною нормою визначається територіальна підсудність спору, яка не впливає та не змінює суб`єктний склад учасників процесу, у цьому випадку відповідача у справі.

За таких обставин Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" не може виступати самостійною стороною спору в господарському судочинстві, адже не є самостійним суб`єктом господарювання та не має статусу юридичної особи, а тому вказаний спір не підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Пунктом 4 ч. 1 ст.152 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За результатами аналізу практики Європейського суду з прав людини, судом взято до уваги рішення від 19.02.2009 (справа «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) згідно з яким встановлено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Здійснення правосуддя судом, встановленим законом, поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом норм, що регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Занд проти Австрії" Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" не є юридичною особою, а тому немає процесуальної дієздатності та не може бути боржником у розумінні ст. 4, 44, 45 ГПК України, суд дійшов до висновку, що заява про видачу судового наказу до відокремленого підрозділу не підлягає розгляду в господарському суді, тому відмовляє у видачу судового наказу у справі № 918/553/22.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст.152 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст.151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст.4, 74, 150-153 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за поданою Товариством з обмеженою відповідальністю "Сонар" (вул. Одеська, 11, м. Вознесенськ, 56500, ) заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Відокремленого підрозділу "Рівненська Атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, м. Вараш, Рівненська область, ) заборгованості у розмірі 6 346 грн 80 коп. за Договором поставки № 53-122-04-21-11627 від 28.12.2021, укладеним у письмовій формі.

Ухвала набирає законної сили 02.08.2022 в порядку передбаченому ч. 2 ст. 235 ГПК України з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України в частині призначення повторної експертизи та зупинення провадження у справі.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Романюк Ю.Г.