ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"10" серпня 2022 р. Справа№ 910/17303/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Гарник Л.Л.

Остапенка О.М.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 21.09.2020 (повний текст складено 28.09.2021, суддя Омельченко Л.В.)

за заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон транс плюс" арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства

у справі № 910/17303/18

за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон транс плюс" (код 38775604)

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/17303/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон транс плюс", провадження у якій відкрито ухвалою від 16.01.2019.

Постановою Господарського суду міста Києва від 08.05.2019 у справі № 910/17303/18 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

У червні 2020 року ліквідатор боржника арбітражний керуючий Сиволобов Максим Маркович звернувся з заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням його до банкрутства на колишнього керівника та власника ОСОБА_1 .

Заява ліквідатора мотивована тим, що ОСОБА_1 як колишній керівник та одночасно учасник товариства-боржника уклав договір поруки № 32/2016-П від 27.09.2016 із ініціюючим кредитором Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "Укргазбанк" (далі - АБ "Укргазбанк", Банк) в забезпечення виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю "ПКФ Магнум" за кредитним договором № 9/2016-К від 27.09.2016. Такий договір поруки, за доводами ліквідатора, укладений на невигідних умовах, оскільки боржник безоплатно взяв на себе зобов`язання сплатити борг третьої особи, тобто взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, що визначається абз. 2 ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства як сумнівна угода боржника. Аналіз фінансово-господарської діяльності банкрута, який був проведений ТОВ "Юридична група "Пріоритет" засвідчив, що показник забезпечення зобов`язань боржника всіма його активами, показник забезпечення зобов`язань боржника його оборотними активами та показник розміру чистих активів мають тенденцію до зменшення, що свідчить про наявність ознак дій з доведення до банкрутства, які вчинені посадовими особами ТОВ "Регіон транс плюс" в період з 01.01.2016 по 30.09.2017. У зв`язку з наведеними обставинами, ліквідатор зазначає, що між діями ОСОБА_1 (взяття зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони шляхом укладання договору поруки та кредитного договору) та настанням надкритичної неплатоспроможності і банкрутства товариства наявний причинно-наслідковий зв`язок, а відтак належить покласти на ОСОБА_1 відповідальність за зобов`язаннями банкрута в сумі 29484299,87 грн, що складають визнані кредиторські вимоги у даній справі про банкрутство, та у зв`язку з відсутністю будь-яких активів, що можуть бути включені до ліквідаційної маси боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 у справі № 910/17303/18 задоволено заяву ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича; покладено субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство № 910/17303/18 у зв`язку із доведенням його до банкрутства на колишнього керівника та власника - ОСОБА_1 ; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон транс плюс" 29484299,87 грн субсидіарної відповідальності за доведення підприємства до банкрутства.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 та прийняти нову постанову, якою відмовити ліквідатору в задоволенні заяви про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 .

До апеляційної скарги додане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивоване тим, що скаржник дізнався про ухвалу від 21.09.2020 тільки 27.10.2021 від представника, який з`ясовував підстави для блокування банківського рахунку державним виконавцем у виконавчому провадженні № 67240429. З повним текстом оскаржуваної ухвали представник ОСОБА_1 ознайомився у Єдиному державному реєстрі судових рішень після з`ясування підстави для відкриття виконавчого провадження, яким послугував наказ Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 у справі № 910/17303/18. Згідно оскаржуваної ухвали ОСОБА_1 не був повідомлений про судові засідання та не отримував повний тест ухвали від 21.09.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2021 поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/17303/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.09.2020, здійснено інші процесуальні дії.

Ця ухвала мотивована тим, що датою закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 21.09.2020, що встановлений статтею 256 ГПК України, є 08.10.2020. Проте, ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення оскаржуваної ухвали, а докази вручення копії повної ухвали матеріали справи не містять. Тому колегія суддів визнає прийнятними доводи скаржника про наявність об`єктивних причин пропуску процесуального строку та доходить висновку про наявність достатніх підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.09.2020. Прийнято нове рішення. Відмовлено в задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "Регіон Транс Плюс" арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства.

Постановою Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.07.2022Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" за вх. № 1587/2022 задоволено. Касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон транс плюс" арбітражного керуючого Сиволобова М.М. за вх. № 1508/2022 задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 та ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2021 у справі № 910/17303/18 скасовано. Справу № 910/17303/18 у частині розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ключовим мотивом постанови є:

- апеляційний перегляд ухвали Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 здійснено судом апеляційної інстанції внаслідок грубого порушення імперативних вимог частини другої статті 261 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/17303/18 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Поляков Б.М., суддів: Гарник Л.Л., Остапенко О.М. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

У відповідності до приписів частини першої статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У ч. 3 ст. 256 ГПК України зазначено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала була постановлена Господарським судом міста Києва 21.09.2020, повний текст складено 28.09.2020.

Як вбачається з Єдиного реєстру судових рішень, оскаржувана ухвала надіслана судом до реєстру 29.10.2020, зареєстрована - 28.09.2020, оприлюднена - 29.09.2020.

Згідно з положеннями частин першої-третьої статті 120 ГПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною п`ятою статті 245 ГПК України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Матеріали справи свідчать, що судом першої інстанції повідомлення про розгляд цієї справи надсилалися ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на ту адресу, яка була вказана його представником при подачі апеляційної скарги - АДРЕСА_1 (а.с. 27 Т5).

Беручи до уваги конкретні обставини справи, вимоги процесуального законодавства та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку - суду (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-6).

Крім того, згідно з абзацом 1 частини четвертої статті 122 ГПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Суд першої інстанції, окрім направлення повідомлень про розгляд справи на адресу реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , неодноразово викликав ОСОБА_1 в порядку частини четвертої статті 122 ГПК України шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а саме:

1) оголошення, опубліковане 09.07.2020, міститься у загальному доступі, адреса посилання: https://ki.arbitr.gov.ua/sud5011/pres-centr/45/966882;

2) оголошення, опубліковане 31.07.2020, міститься у загальному доступі, адреса посилання: https://ki.arbitr.gov.ua/sud5011/pres-centr/45/975467.

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2018 у справі № 54/239, встановивши відсутність винятків, визначених у пунктах 1, 2 частини другої статті 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, незалежно від поважності причин пропуску строку скаржником на апеляційне оскарження, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З огляду на викладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, керуючись ч. 2 ст. 261 ГПК України, відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 у справі № 910/17303/18, оскільки звертаючись з апеляційною скаргою, скаржником не доведено існування передбачених ст. 261 ГПК України винятків, визначених у пунктах 1, 2 ст. 261 ГПК України.

Встановлення судом апеляційної інстанції підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження саме на підставі ч. 2 ст. 261 ГПК України виключає необхідність застосування судом положень ст. 260 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 234, 256, 258, 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 у справі № 910/17303/18.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до апеляційної скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді Л.Л. Гарник

О.М. Остапенко