УХВАЛА

26 липня 2022 року

м. Київ

cправа № 926/3723/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Случ О. В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Могил С. К.,

за участю секретаря судового засідання - Мазуренко М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2022 (головуючий суддя Малех І. Б., судді Гриців В. М., Зварич О. В.)

у справі № 926/3723/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартін Трейд"

про визнання недійсним договору поставки,

(у судовому засіданні взяв участь представник відповідача - Поліщук П. Я.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" (далі - позивач, ТОВ "МК "Галичина") звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартін Трейд" (далі - відповідач, ТОВ "Мартін Трейд") про визнання недійсним договору поставки від 15.11.2019 №15/11-3-МТ.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір зі сторони позивача в особі директора ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) з відповідачем укладено з перевищенням повноважень, що є підставою для визнання його недійсним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 05.01.2022 позов задоволено в повному обсязі. Визнано недійсним договір поставки від 15.11.2019 №15/11-3-МТ, укладений між ТОВ "МК "Галичина" і ТОВ "Мартін Трейд".

4. Місцевий господарський суд виходив із того, що прийняття рішення про укладення договору поставки від 15.11.2019 №15/11-3-МТ, виходячи із загальної вартості товару, зазначеної в ньому, відноситься до компетенції загальних зборів позивача.

5. Вказавши, що при укладенні оспорюваного договору поставки, сторонами порушено загальні вимоги, обумовлені правилами ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а саме оскаржуваний договір від імені покупця підписано неуповноваженою особою і стороні було про це відомо, позаяк протилежного суду не наведено, доказів в підтвердження наступного схвалення оспорюваного договору загальними зборами суду не подано, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання договору поставки від 15.11.2019 №15/11-3-МТ недійсним, на підставі вимог ст. 215 ЦК України.

6. Додатковим рішенням Господарського суду Чернівецької області від 19.01.2022 заяву адвоката Квіткіна Ю. М., який діє в інтересах ТОВ "МК "Галичина" від 14.01.2022 за вх. №165 про прийняття додаткового рішення, щодо розподілу судових витрат по справі №926/3723/21 задоволено. Стягнуто з ТОВ "Мартін Трейд" на користь ТОВ "МК "Галичина" понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

7. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2022 рішення Господарського суду Чернівецької області від 05.01.2022 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено; додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.01.2022 скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні заяви адвоката Квіткіна Ю. М, який діє в інтересах ТОВ "МК "Галичина", від 14.01.2022 за вх.№165 про прийняття додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по справі №926/3723/21.

8. Апеляційний господарський суд вказав, що положеннями статуту позивача передбачена необхідність отримання згоди загальних зборів учасників на укладення правочинів за умови, що їх реальна сума перевищуватиме 10 000 000,00 грн протягом 90 днів поспіль. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що в описовій частині судового рішення, суд першої інстанції вірно встановив, що оспорюваний договір не має чітко визначеної, погодженої ціни й остаточна ціна виникає тільки після підписання сторонами відповідних додатків до договору.

9. Враховуючи, що сума підписаних сторонами додатків до договору за жодний період в 90 днів поспіль не перевищувала визначені статутом позивача 10 000 000,00 грн, а також наявні в матеріалах справи накладні, акт звірки взаємних розрахунків з яких вбачається повне виконання погоджених сторонами поставок нафтопродуктів та платежів за ними протягом періоду з 16.12.2019 по 04.06.2021, суд апеляційної інстанції вказав на недоведення позивачем наявності підстав для визнання недійсним договору поставки від 15.11.2019 №15/11-3-МТ.

10. З урахуванням відмови в позові, суд апеляційної інстанції також скасував додаткове рішення місцевого господарського суду та ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

11. ТОВ "МК "Галичина" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2022, рішення Господарського суду Чернівецької області від 05.01.2022 і додаткове рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.01.2022 залишити в силі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)

12. У касаційній скарзі позивач зазначає про застосування судом апеляційної інстанції приписів статті 241 ЦК України без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 910/2030/18, від 04.03.2021 у справі № 905/1132/20, від 13.05.2021 у справі № 903/277/20, від 09.06.2021 у справі № 911/3039/19, від 30.04.2020 у справі № 925/1147/18, від 11.08.2021 у справі № 910/9108/20, від 14.08.2018 у справі № 910/15151/17, від 20.07.2021 у справі № 911/1605/20.

13. Скаржник не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для визнання договору поставки від 15.11.2019 №15/11-3-МТ недійсним. Вказує, що директор товариства не мав права підписувати оспорюваний правочин, оскільки орієнтовна загальна вартість товару, що поставляється за договором протягом терміну його дії складає 49 000 000,00 грн, а визначений положеннями статуту строк 90 днів поспіль стосується декількох правочинів з одним контрагентом чи його афілійованими особами, а не одного договору. Також посилається на відсутність у матеріалах справи доказів схвалення оспорюваного правочину загальними зборами товариства.

Позиція інших учасників справи

14. Відповідач подав відзив, у якому не погоджується з доводами касаційної скарги, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, такими, що направлені на переоцінку судом касаційної інстанції обставин справи, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін. У відзиві відповідач зазначає, зокрема, про неподібність правовідносин у справах № 910/2030/18, № 903/277/20, № 911/3039/19, № 925/1147/18, № 910/9108/20 з правовідносинами у справі, яка розглядається; вказує на обґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на недоведення позивачем укладення оспорюваного правочину керівником позивача з перевищенням повноважень.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15. 15.11.2019 між ТОВ "Мартін Трейд" (постачальник) і ТОВ "МК "Галичина" (покупець) укладено договір поставки №15/11-3-МТ (далі - договір поставки), згідно з п.1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю нафтопродукти (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти і сплатити їх вартість на умовах даного договору. Кількість, асортимент та ціна товару зазначається у додатку до даного договору. Кожний додаток є невід`ємною частиною даного договору.

16. Зі сторони ТОВ "МК "Галичина" договір підписано директором ОСОБА_1., який діяв на підставі статуту та зі сторони ТОВ "Мартін Трейд" - директором ОСОБА_3, який діяв на підставі статуту, про що зазначено в преамбулі договору поставки.

17. Умовами договору поставки визначено таке:

- постачальник передає товар покупцю на умовах Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "ІНКОНТЕРМІС", в редакції 2010 року, а саме: EXW - нафтобаза постачальника. Адреса нафтобази вказується постачальником у додатку. СРТ - термінал покупця. Адреса терміналу вказується покупцем у додатку. Передача покупцю товару здійснюється в разі надання покупцем довіреності (тип. форма №М-2, затв. наказом Мінстату України від 21.06.96 №192) на отримання зазначеної кількості товару. Датою виникнення права власності на товар у покупця є дата підписання видаткової накладної або товарно-транспортної накладної з подальшою передачею видаткової накладної (п.п. 2.1, 2.1.1, 2.1.2, 2.2);

- товар передається покупцю, в порядку та строки, обумовлені сторонами в додатку, з подальшою передачею видаткової накладної (п.2.3);

- ціна на товар формується постачальником і обумовлюється сторонами на день підписання додатку, та зазначається у самому додатку. Ціна договору складається з загальної вартості товару, що поставляється за даним договором протягом терміну його дії. Орієнтована загальна вартість товару, що може бути поставлений за даним договором протягом терміну його дії, складає 49 000 000,00 грн +/-10% в тому числі ПДВ 20%. Зобов`язання постачальника по поставці товару визначеної вартості виникає тільки після підписання сторонами відповідного додатку до даного договору , у якому сторони фіксують вартість партії товару, що поставляється (п. 3.1);

- покупець оплачує товар 100% передоплатою відповідно виставленого постачальником рахунку, протягом терміну його дії. Рахунок виписується постачальник на підставі заявленої в додатку кількості покупцем, поставка товару здійснюється тільки після надходження всієї суми передоплати (пункту 3.2);

- постачальник має право відвантажити товар без попередньої оплати, а покупець зобов`язаний оплатити товар у термін, що не перевищує 3 (трьох) банківських днів, від дня переходу права власності на товар до покупця (п.3.3);

- розрахунок покупцем за товар здійснюється у національній валюті України - гривні, шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на розрахунковий (поточний) рахунок постачальника. На кожну партію товару постачальником виписується окремий рахунок. Платіжне доручення банківській установі покупця обов`язково повинно містити посилання на цей договір та відповідного рахунку (п. 3.6, 3.7, 3.8);

- сторони дійшли згоди, що цей договір по відношенню до конкретної партії товару набирає чинності, з моменту підписання сторонами договору відповідного додатку на партію товару та діє протягом одного року з дати підписання додатку, а в частині здійснення грошових розрахунків до повного виконання грошових зобов`язань (п.7.1);

- рахунок, видаткова накладна та всі додатки договору є невід`ємними частинами даного договору (п.8).

18. На виконання умов договору поставки між сторонами укладено наступні додатки, у яких конкретизовано умови поставки та строки оплати кожної партії товару, а саме: додаток №000006418 від 16.12.2019 на суму 241604,75 грн, додаток №000006473 від 09.01.2020 на суму 596476,80 грн, додаток №000006514 від 27.12.2019 на суму 619896,78 грн, додаток №000006537 від 05.01.2020 на суму 443520,00 грн, додаток №000006556 від 19.12.2019 на суму 634740,00 грн, додаток №000006601 від 16.01.2020 на суму 474564,72 грн, додаток №000006775 від 10.02.2020 на суму 576000,00 грн, додаток №000006863 від 20.02.2020 на суму 595559,52 грн, додаток №000006869 від 24.02.2020 на суму 596303,04 грн, додаток №000006965 від 28.02.2020 на суму 591841,92 грн, додаток №000007124 від 10.03.2020 на суму 592900,80 грн, додаток №000007225 від 16.03.2020 на суму 545340,00 грн, додаток №000007248 від 18.03.2020 на суму 392610,24 грн, додаток №000007288 від 23.03.2020 на суму 238017,38 грн, додаток №000007372 від 30.03.2020 на суму 179767,50 грн, додаток №000007395 від 01.04.2020 на суму 177672,00 грн, додаток №000007438 від 07.04.2020 на суму 385462,56 грн, додаток №000007477 від 10.04.2020 374446,04 грн, додаток №000007561 від 17.04.2020 на суму 413385,60 грн, додаток №000007569 від 21.04.2020 на суму 330810,48 грн, додаток №000007687 від 28.04.2020 на суму 365824,80 грн, додаток №000007720 від 30.04.2020 на суму 363679,20 грн, додаток №000007807 від 07.05.2020 на суму 421575,84 грн, додаток № 000007825 від 12.05.2020 на суму 416395,26 грн, додаток №000008001 від 21.05.2020 на суму 424275,12 грн, додаток №000008128 від 29.05.2020 на суму 560983,02 грн, додаток №000009361 від 21.08.2020 на суму 515659,20 грн, додаток №000009400 від 26.08.2020 на суму 138479,39 грн, додаток №000009401 від 26.08.2020 на суму 512440,80 грн, додаток №000009448 від 31.08.2020 на суму 519120,00 грн, додаток №000009492 від 02.09.2020 на суму 112164,00 грн, додаток № 000009547 від 04.09.2020 на суму 508968,25 грн, додаток № 000009560 від 07.09.2020 на суму 515211,84 грн, додаток №000009802 від 18.09.2020 на суму 494560,80 грн, додаток №000009868 від 22.09.2020 на суму 493845,60 грн, додаток №000009923 від 25.09.2020 на суму 474057,72 грн, додаток №000010014 від 05.10.2020 на суму 487408,80 грн, додаток №000010248 від 22.10.2020 на суму 247114,44 грн, додаток №000010384 від 30.10.2020 на суму 504570,00 грн, додаток №000010560 від 11.11.2020 на суму 399594,00 грн, додаток №000010698 від 18.11.2020 на суму 518514,48 грн, додаток №000010899 від 01.12.2020 на суму 548675,40 грн, додаток №000010936 від 03.12.2020 на суму 560880,00 грн, додаток №000011217 від 24.12.2020 595576,08 грн, додаток №000011268 від 30.12.2020 на суму 596310,00 грн, додаток №000011269 від 30.12.2020 на суму 581100,00 грн, додаток №000011418 від 16.01.2021 на суму 622364,16 грн, додаток №000011475 від 22.01.2021 на суму 606600,00 грн, додаток №000011573 від 29.01.2021 на суму 622364,16 грн, додаток №000012009 від 12.03.2021 на суму 648435,78 грн, додаток №000012149 від 23.03.2021 на суму 394608,24 грн, додаток № 000012179 від 25.03.2021 на суму 647971,20 грн, додаток №000012207 від 26.03.2021 на суму 646183,20 грн, додаток № 000012300 від 02.04.2021 на суму 648150,00 грн, додаток №000013149 від 04.06.2021 на суму 699465,60 грн. Загальна сума додатків до договору поставки складає 26 414 046,53 грн.

19. Згідно з наявними в матеріалах справи накладними, актом звірки взаємних розрахунків суд апеляційної інстанції встановив повне виконання погоджених сторонами поставок нафтопродуктів та платежів за ними протягом періоду з 16.12.2019 по 04.06.2021.

20. Судами попередніх інстанцій також встановлено, що статут ТОВ "МК "Галичина" затверджено загальними зборами засновників товариства, про що вказано в проколі від 31.08.2017 №31/08-01 (далі - статут).

21. Положеннями статуту визначено таке:

- компетенцією загальних зборів товариства є прийняття рішення та надання дозволу (повноважень) директору товариства на укладення договорів (угод, контрактів), незалежно, від їх суми, розпорядження будь-яким нерухомим майном товариства, включаючи земельні ділянки, в тому числі, але не виключно - щодо застави, іпотеки та відчуження нерухомого майна Товариства (в тому числі передачі нерухомого майна як внеску до статутного капіталу іншого підприємства), відмови від права користування чи права власності на земельну ділянку, відчуження або розпорядження в інший спосіб корпоративними правами, акціями, що належать товариству в інших товариствах, підприємствах та об`єднаннях, передачу в довірче управління належних товариству корпоративних прав, надання або одержання будь-якої позики, кредиту (за винятком кредитних договорів для залучення коштів для операційної діяльності згідно з п.п. "с" в п.13.10 цього статуту), поруки (поручительства), гарантії, уступки вимоги, переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна товариства, відчуження або розпорядження, ліцензійне використання, в будь-який спосіб об`єктами права інтелектуальної власності, передачі в оренду, платне/безоплатне користування рухомого і нерухомого майна на строк більше одного (1) року, купівлі-продажу, обігу та емісії цінних паперів (облігацій, векселів, тощо) (підпункт 27 пункту 13.6);

- виконавчим органом товариства є директор товариства. Директор здійснює керівництво усією поточною діяльністю товариства, підпорядкований та підзвітний вищому органу управління рішення якого для нього є обов`язковими. У своїй діяльності директор керується чинним законодавством, статутом товариства, рішеннями вищого органу управління, трудовим контрактом а також іншими внутрішніми нормативними актами товариства (пункт 13.8);

- директор має право без довіреності здійснювати дії від імені товариства, представляти інтереси товариства перед третіми особами, самостійно приймати рішення про укладання будь - яких правочинів (угод, договорів) на суму, що не перевищує 10 000 000,00 грн. (десять мільйонів гривень або її еквівалент в іноземній валюті за курсом НБУ) за винятком тих правочинів (договорів) прийняття рішення про укладання яких відноситься до компетенції вищого органу управління згідно з підпунктом 27 пункту 13.6. статуту, укладати від імені товариства правочини (договору), право на прийняття рішення про укладання яких належить директору згідно з п.13.10 статуту, інші правочини (договори), рішення про укладання яких віднесено до компетенції вищого органу управління за умови, що таке рішення було прийняте учасниками товариства доведено до відома директора, кредитні договори про отримання коштів для операційної діяльності на суму ще не перевищує 1 мільйон гривень, видавати від імені товариства довіреності, відкривати в кредитних установах поточні, депозитні, валютні та інші рахунки товариства, на виконання своїх повноважень видавати внутрішні нормативні акти товариства - накази і розпорядження, які є обов`язковими для виконання працівниками товариства, підписувати від імені учасників товариства з трудовим колективом або його представниками колективний договір, проект якого затверджений рішенням учасників, приймати на роботу та звільняти з роботи працівників товариства, укладати з ними трудові договори, застосовувати засоби заохочення та накладати стягнення, пред`являти претензії та подавати до суду позови від імені товариства у разі прошення прав та законних інтересів товариства з боку третіх осіб, звертатись за рішенням учасників до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство товариства (пункт 13.10).

22. Протоколом загальних зборів учасників позивача від 07.09.2021 №307/09-01 збори учасників товариства встановили порушення прав товариства в особі директора ОСОБА_1., який при укладенні договору поставки перевищив надані йому статутом повноваження на укладення договорів на суму, що не перевищує 10 000 000,00 грн.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

23. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (3). Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (4).

24. Судові рішення у справі оскаржуються позивачем з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.

25. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

26. При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).

27. Разом з тим на предмет подібності слід оцінити саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін у справі та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їх змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність необхідно також визначати за суб`єктним і об`єктним критерієм відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20).

28. Предметом розгляду цієї справи є вимоги позивача про визнання договору поставки недійсним з підстав вчинення його директором товариства з перевищенням повноважень.

29. Суди попередніх інстанцій у цій справі встановили, що оспорюваний договір не має чітко визначеної, погодженої ціни й остаточна ціна виникає тільки після підписання сторонами відповідних додатків до договору. Суд апеляційної інстанції, на спростування висновків місцевого господарського суду вказав, що до укладення відповідних додатків до договору поставки висновок про перевищення 10 000 000,00 грн є передчасним.

30. Суд апеляційної інстанції встановив, що повноваження загальних зборів товариства, щодо суми правочину встановлено саме в пп. 26 п.13.6. статуту позивача, яким віднесено до компетенції загальних зборів учасників позивача: прийняття рішення та надання дозволу (повноважень) директору товариства на укладення, зміну чи розірвання будь-яких правочинів (договорів та інших угод) одноразово або декількох правочинів з одним контрагентом чи його афілійованими особами протягом 90 днів поспіль, що сумарно перевищують суму 10 000 000,00 грн. Відтак, встановивши, що сума підписаних сторонами додатків до договору поставки за жодний період в 90 днів поспіль не перевищувала визначені пп. 26 п. 13.6 статуту позивача 10 000 000,00 грн апеляційний господарський суд дійшов висновку про недоведення позивачем обставин укладення директором ОСОБА_1. договору поставки з перевищенням повноважень.

31. Водночас, у справі № 910/2030/18 (постанова від 31.07.2019) Верховний Суд за результатами касаційного перегляду залишив без змін постанову апеляційної інстанції про визнання правочину недійсним, що ухвалена за інших фактичних обставин справи: предметом оспорюваних договорів було відчуження основних фондів ТОВ "Полірем-Логістика", стосовно правочинів з якими у пунктах 20.15 та 28.7 статуту цього товариства передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів учасників, серед іншого, віднесено й попереднє затвердження правочинів (договорів, контрактів) щодо відчуження або передачі основних фондів товариства в заставу, як для забезпечення власних зобов`язань товариства, так і за договорами майнового поручительства за третіх осіб, незалежно від суми правочину та вартості основних фондів. Правочини (договори, контракти), які підлягають попередньому затвердженню загальними зборами згідно з цим статутом, можуть бути укладені директором тільки після прийняття загальними зборами рішення про їх затвердження, яке викладається в протоколі загальних зборів.

32. Таким чином, на відміну від справи що розглядається, у справі № 910/2030/18 обмеження повноважень директора не були пов`язані із сумою правочинів або періодом їх укладення, а стосувалися реалізації виключної компетенції вищого органу товариства стосовно відчуження певної категорії майна, що засвідчує відмінності у фактичних обставинах, встановлених судами попередніх інстанцій у цих двох справах.

33. Аналогічно, і у справі № 910/15151/17 (постанова Верховного Суду від 14.08.2018) висновок на який посилається скаржник викладено за неподібних до справи № 926/3723/21 правовідносин, зокрема за інших фактичних обставин: укладення сторонами 60 договорів купівлі-продажу нафтопродуктів, які суд визнав удаваними правочинами, вказавши, що сторони мали на меті укладення лише 8 договорів купівлі-продажу нафтопродуктів, виходячи з визначених у цих договорах виду продукції, вартості тонни продукції, строку поставки та порядку здійснення розрахунків; співвідношення повноважень правління акціонерного товариства та наглядової (спостережної) ради цього товариства при укладенні угод залежно від визначеної статутом акціонерного товариства сукупної граничної вартості майна, робіт, послуг, що є предметом таких угод, а також за неподібного правового регулювання спірних правовідносин відповідно до статі 154 ЦК України та статей 13, 51 Закону України "Про акціонерні товариства".

34. Висновки Верховного Суду в постанові від 20.07.2021 у справі № 911/1605/20 викладено за неподібних до справи № 926/3723/21 правовідносин, зокрема за встановлених у справі № 911/1605/20 фактичних обставин про укладення директором товариства договору поставки сільськогосподарської техніки з перевищенням наданих йому статутом повноважень та обізнаності відповідача про обмеження директора позивача. Наявна в цих двох справах спільна ознака про відсутність схвалення оспорюваного договору загальними зборами товариства не має вирішального значення, оскільки встановлені у справі, яка розглядається, судами попередніх інстанцій обставини, а також висновки суду апеляційної інстанції свідчать про недоведення позивачем обставин вчинення директором ОСОБА_1. договору поставки з перевищенням повноважень, а тому доводи скаржника щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції приписів статті 241 ЦК України Судом відхиляються, оскільки вони не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.

35. У справі № 910/9108/20 з позовом звернулося акціонерне товариство про визнання недійсним дистриб`юторського договору, з посиланням на, те що договір від імені акціонерного товариства підписано головою правління з перевищенням повноважень, передбачених статутом акціонерного товариства, оскільки правління акціонерного товариства рішення про укладення оспорюваного договору не приймало. При цьому, у справі № 910/9108/20 судами встановлено обставини щодо прийняття правлінням акціонерного товариства рішення про несхвалення оспорюваного правочину, оскільки такий укладено представниками акціонерного товариства з перевищенням повноважень і на невигідних умовах для товариства та доручено звернутися до суду з позовом про визнання недійсним договору.

36. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначає, що правовідносини у справі, яка розглядається, та у справі № 910/9108/20 є різними, по-перше, за суб`єктним складом сторін, оскільки правовідносини у справах виникли між сторонами з різними організаційно-правовими формами, і відповідно з різним порядком визначення повноважень та прийняття рішень, встановлених у статутах, а по-друге, рішення у справах прийнято за різних встановлених судами фактичних обставин справи, що формують зміст правовідносин, зокрема у справі № 910/9108/20 судами встановлено, що правочин вчинено головою правління з перевищенням повноважень, а подальше його несхвалення правлінням пов`язане в тому числі із невигідними умовами такого правочину. При цьому в справі, яка розглядається, суд апеляційної інстанції на спростування висновків місцевого господарського суду щодо протокола загальних зборів учасників позивача від 07.09.2021 №307/09-01 вказав на виконання сторонами оспорюваного договору поставки впродовж періоду його дії, а також на відсутність у вказаному протоколі мотивів несхвалення укладеного і виконаного правочину. Наведене виключає подібність спірних правовідносин у вказаних справах.

37. У справі № 905/1132/20 господарські суди попередніх інстанцій встановили, що після укладення спірного в зазначеній справі договору купівлі-продажу природного газу між його сторонами укладалися додаткові угоди до зазначеного договору, які не оскаржувалися, та вчинялися дії щодо повного виконання договору та додаткових угод до нього, на підставі чого суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився і Верховний Суд, про те, що дії сторін спірного договору, зокрема і позивача, свідчать про наявність у них реального наміру укладення спірного правочину і його виконання.

38. У справі № 903/277/20 місцевий господарський суд відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання недійсними додаткових угод до договору постачання електричної енергії споживачу, з чим погодився суд касаційної інстанції, встановив довготривалі відносини між сторонами за договором про постачання електричної енергії, що включають у себе підписання сторонами додаткових угод до цього договору, а також вчинення відповідних дій щодо їх виконання, як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача (поставка електроенергії, її отримання та часткова оплата).

39. Таким чином, у зазначених справах господарськими судами встановлені обставини щодо вчинення позивачами певних конклюдентних дій, які свідчать про схвалення спірних правочинів. Отже висновки Верховного Суду щодо застосування частини 2 статті 241 ЦК України, викладені у постановах Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 905/1132/20, від 13.05.2021 у справі № 903/277/20, на які посилається позивач у касаційній скарзі, зроблені в інших, ніж у цій справі № 926/3723/21 правовідносинах, за інших фактичних обставин, зокрема щодо схвалення позивачем спірного правочину, у той час як підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у справі, яка розглядається, є висновок про недоведення позивачем вчинення директором товариства правочину з перевищенням повноважень, що не дає підстави вважати правовідносини у цих справах подібними.

40. У справі № 911/3039/19 висновки Верховного Суду, на які посилається скаржник, стосуються вчинення значного правочину акціонерним товариством, що врегульовано положеннями статті 72 Закону України "Про акціонерні товариства". Враховуючи, що суди попередніх інстанцій у наведеній справі не встановили реальну обізнаність постачальника про наявність обмежень повноважень генерального директора на укладення значних правочинів, Верховний Суд у постанові від 09.06.2021, зокрема, відмовив у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання недійсним договору. Посилання скаржника на вказану постанову Верховного Суду з огляду на відмінність правового регулювання, фактично-доказову базу, а також висновки за результатом розгляду спору щодо відмови у задоволенні позовних вимог про визнання договору недійсним, також не свідчать про належне обґрунтування скаржником підстави касаційного оскарження, передбаченої п.1 ч.2 ст. 287 ГПК України.

41. Предметом спору в справі № 925/1147/18 за позовом ТОВ "Вікторія" до ТОВ "Вікторія." та фізичної особи є: визнання недійсним рішення загальних зборів єдиного учасника ТОВ "Вікторія.", оформленого рішенням учасника ТОВ "Вікторія." від 24.09.2018 № 1/09, підписаного директором ТОВ "Вікторія"; визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Вікторія." від 24.09.2018, укладеного між ТОВ "Вікторія" в особі директора та фізичною особою; визнання недійсним рішення загальних зборів єдиного учасника ТОВ "Вікторія.", оформленого рішенням учасника від 24.09.2018 № 2/09, підписане фізичною особою; визнання протиправними та скасування рішення і дій державного реєстратора Маньківської районної державної адміністрації від 24.09.2018 щодо ТОВ "Вікторія.", зокрема щодо державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи: 24.09.2018 запис 6000608; зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників; а також щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах: 24.09.2018 запис 7000608; зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи.

42. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у наведеній справі зазначав, що спірні рішення та договір порушують його права та законні інтереси як учасника ТОВ "Вікторія." та власника частки в статутному капіталі зазначеного товариства в розмірі 100%, відчуження якої стосуються спірні рішення та договір. Звідси правовідносини у справі № 925/1147/18 стосуються порушення корпоративних прав учасника товариства, а правовідносини у справах № 926/3723/21 та № 925/1147/18 не є подібними.

43. Інші доводи касаційної скарги: (1) не обґрунтовані підставами касаційного оскарження, передбаченими частиною 2 статті 287 ГПК України; (2) не доводять порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права; (3) направлені на переоцінку доказів та обставин справи, що були предметом розгляду та їм була надана належна правова оцінка, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, а тому відхиляються Судом (касаційний розгляд здійснюється в межах, передбачених статтею 300 ГПК України).

44. Колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду також звертає увагу на те, що цитування у касаційній скарзі норм законодавства та наведення постанов Верховного Суду з цитуванням окремих витягів з їх тексту без будь-якого обґрунтування подібності правовідносин із загальним посиланням, що судом апеляційної інстанції рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, а тому вказане (відповідно) не дає Верховного Суду підстав для розгляду поданої скарги по суті.

45. Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

46. Зважаючи на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, а інші підстави касаційного оскарження скаржник не зазначив і не обґрунтовував у поданій касаційній скарзі, Суд на підставі пункту 5 частини 1 статті 296 цього Кодексу дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "МК "Галичина" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2022 у справі № 926/3723/21.

Розподіл судових витрат

47. У зв`язку з тим, що Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження відповідно до приписів статті 296 ГПК України, судовий збір за розгляд касаційної скарги покладається на скаржника.

48. ТОВ "Мартін Трейд" у відзиві на касаційну скаргу просить вирішити питання розподілу судових витрат та стягнути з ТОВ "МК "Галичина" витрати понесені відповідачем на правничу допомогу під час розгляду справи у касаційній інстанції у розмірі 20 000 грн.

49. Розглянувши цю заяву, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

50. Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

51. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

52. Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

53. Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

54. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу разом із відзивом на касаційну скаргу відповідачем додано до матеріалів справи, зокрема, копію договору від 04.07.2022 № 158/22 про надання правової допомоги, відповідно до пункту 1.1 якого адвокат Поліщук П. Я. зобов`язується надавати ТОВ "Мартін Трейд" (клієнту) правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в господарській справі № 926/3723/21 за позовом ТОВ "МК "Галичина" до клієнта про визнання недійсним договору поставки від 15.11.2019 №15/11-3-МТ.

55. Відповідно до п. 3.1 договору за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду). Розмір гонорару (винагороди) встановлюється в розмірі 20 000 грн з розрахунку 2 000 грн за одну годину роботи адвоката.

56. Згідно з п. 3.2 договору розмір гонорару складається з наступних сум: - підготовка відзиву на касаційну скаргу, направлення відзиву та доданих до нього документів позивачу, подача відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду тривалістю 8 год., загальною вартістю 16 000 грн; - підготовка до судового засідання; представництво інтересів клієнта в одному судовому засіданні суду тривалістю 2 год., загальною вартістю 4 000 грн.

57. Вказаний у пунктах 3.1, 3.2 цього договору гонорар адвоката сплачується клієнтом протягом 10 календарних днів з дня отримання рахунку адвоката (п. 3.3 договору).

58. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу відповідач також додав: - копію платіжного доручення від 04.07.2022 № 4031 про сплату на користь Поліщука П. Я. 20 000 за договором від 04.07.2022 № 158/22 згідно з рахунком від 04.07.2022 № 158/22; - копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4704, виданого 25.01.2011; - копію ордера на надання правничої (правової) допомоги в Касаційному господарському суді, виданого Поліщуку П. Я. на підставі договору від 04.07.2022 № 158/22; копію квитанції № 9548 про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС.

59. Вказані документи направлені адвокатом Поліщуком П. Я. з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд".

60. Представник ТОВ "Мартін Трейд" - адвокат Поліщук П. Я. був присутній у судових засіданнях у Верховному Суді 12.07.2022 та 26.07.2022.

61. Від ТОВ "МК "Галичина" надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу (правову) допомогу, в якому позивач не погоджується із заявленою сумою витрат на професійну правничу допомогу і зазначає, що: (1) направлення відзиву на касаційну скаргу та доданих до нього документів позивачу, подача відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не є видом правової допомоги та не підлягають відшкодуванню; (2) адвокат Поліщук П. Я. брав участь у розгляді справи в суді першої і апеляційної інстанції, вивчав матеріали справи, наявні в матеріалах справи докази, законодавство, яке регулює спірні правовідносини, тому підготовлений до участі в судовому засіданні, а зазначений у договорі час 2 години є необґрунтованим.

62. Дослідивши заяву ТОВ "Мартін Трейд" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції, надані заявником докази, ступінь складності справи, підтверджену документально вартість робіт та детальний опис виконаних робіт, сплату заявником такої суми витрат виконавцю, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вважає, що заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн є такою, що підтверджена наданими доказами, у зв`язку з чим заява про відшкодування таких витрат підлягає задоволенню.

63. Доводи ТОВ "МК "Галичина" викладені у вказаному запереченні суд касаційної інстанції вважає необґрунтованими з огляду на таке.

64. Верховний Суд наголошує на тому, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

65. Доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, та/або нерозумність, та/або нереальність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до цієї справи позивач не надав.

66. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

67. ТОВ "МК "Галичина", зазначивши про неспівмірність витрат із складністю справи та виконаних робіт, обсягом наданих послуг, витраченим часом на надання таких послуг, не обґрунтувало та не надало суду доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, та/або нерозумність, та/або нереальність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до цієї справи.

68. У договорі від 04.07.2022 № 158/22 сторони погодили фіксований розмір гонорару адвоката, передбачили детальний опис та вартість наданих послуг, подані відповідачем документи дозволяють встановити зміст та обсяг наданих адвокатом послуг за договором від 04.07.2022 № 158/22, а також факт понесення відповідачем цих витрат, тому заперечення ТОВ "МК "Галичина" стосовно надання адвокатом послуг з відправки копії відзиву на касаційну скаргу позивачу, надсилання відзиву до Касаційного господарського суду, а також обізнаності адвоката Поліщука П. Я. зі справою самі по собі не можуть свідчити про те, що заявлений до стягнення розмір витрат (з урахуванням усіх проведених адвокатом робіт) в цілому є необґрунтованим чи завищеним.

69. За змістом частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача.

70. Оскільки за результатами розгляду справи № 926/3723/21 Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "МК "Галичина" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2022, якою скасовано рішення Господарського суду Чернівецької області від 05.01.2022 та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, судова колегія дійшла висновку про те, що 20 000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з позивача - ТОВ "МК "Галичина".

Керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 235, 296 ГПК України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2022 у справі № 926/3723/21.

2. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартін Трейд" про відшкодування витрат на професійну правову допомогу задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартін Трейд" (59052, Чернівецька обл., Сторожинецький р-н, с. Великий Кучурів, вул. Головна, 76, корп. М, ) 20 000 (двадцять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у справі № 926/3723/21.

4. Доручити Господарському суду Чернівецької області видати відповідний наказ.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил