У Х В А Л А

08 серпня 2022 року м. Чернігівсправа № 927/197/22

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., розглянувши заяву б/н від 27.07.2022 Комунального некомерційного підприємства «Остерська міська лікарня» Остерської міської ради про розстрочення виконання рішення суду в справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачінвест»,

вул. Празька, 3, кв. 390, м. Київ, 02090; e-mail: ;

e-mail: ;

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства «Остерська міська лікарня» Остерської міської ради, вул. В.А. Бондаренка, 32, м. Остер, Козелецький р-н, Чернігівська обл., 17044; e-mail: ;

про стягнення 1 763 356,97грн.

за участю повноважних представників сторін:

від стягувача: Прокопенко Д.О. - адвокат, ордер серія АА №1182126, виданий 10.02.2022;

від боржника: не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 29.06.2022 у справі №927/197/22 позов задоволено частково та присуджено до стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Остерська міська лікарня» Остерської міської ради () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачінвест» () 1 649 644,52грн основного боргу, 4 881,14грн трьох відсотків річних, 21 445,38грн інфляційних, 19 008,87грн витрат на правничу допомогу адвоката та 25 139,57грн судового збору. В решті позову відмовлено.

26.07.2022, рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.06.2022 у справі №927/197/22 набрало законної сили, як наслідок, Господарським судом Чернігівської області видано наказ у справі №927/197/22 на його примусове виконання.

28.07.2022, до суду першої інстанції, від боржника - Комунального некомерційного підприємства «Остерська міська лікарня» Остерської міської ради надійшла заява про розстрочення виконання вказаного рішення суду рівними частинами протягом 12 місяців за наступним графіком: у серпні 2022 року - 208019,48грн; у вересні 2022 року - 137500грн; у жовтні 2022 року - 137500грн; у листопаді 2022 року - 137500грн; у грудні 2022 року - 137500грн; у січні 2023 року - 137500грн; у лютому 2023 року - 137500грн; у березні 2023 року - 137500грн; у квітні 2023 року - 137500грн; у травні 2023 року - 137500грн; у липні 2023 року - 137500грн.

Подана заява мотивована скрутним фінансовим становищем боржника, в якого відсутня можливість невідкладно погасити наявний борг одним платежем.

29.07.2022, ухвалою суду заяву боржника про розстрочку виконання судового рішення в справі №927/197/22 прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 08.08.2022 о 12:30, про що сторони повідомлені за електронною адресою, за допомогою якої попередньо здійснювалось листування між учасниками справи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 331 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (в випадках, установлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається в десятиденний строк з дня її надходження в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

08.08.2022, у судове засідання прибув повноважний представник стягувача, який заперечив проти розстрочення виконання судового рішення (участь забезпечено в режимі відеоконференції); повноважний представник боржника в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав.

З огляду на граничний строк розгляду судом заяв наведеного змісту (10 календарних днів з моменту надходження до суду), суд дійшов висновку про можливість вирішення заяви КНП «Остерська міська лікарня» Остерської міської ради про розстрочення виконання судового рішення в справі №927/197/22, за відсутності його повноважного представника в судовому засіданні, з огляду на належне повідомлення боржника про дату, час та місце судового розгляду даної заяви.

За частинами 3 та 4 статті 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору (1); стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан (2); стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (3).

При цьому, розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 5 статті 331 ГПК України).

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг з якого наявний в матеріалах справи) боржник - комунальне некомерційне підприємство, засновником якого є Остерська міська рада, до основного виду діяльності якого належить - діяльність лікарських закладів (86.10.).

Обґрунтовуючи заяву про розстрочку виконання судового рішення рівними частинами протягом 12 календарних місяців, боржник указує на скрутне фінансове становище підприємства. За його доводами, виділені кошторисні асигнування з міського бюджету в 2022 році в повному обсязі не покривають видатки на утримання КНП «Остерська міська лікарня», у зв`язку з чим існує реальна загроза повної зупинки діяльності підприємства. Станом на 01.01.2022 сума незареєстрованої заборгованості, що виникла внаслідок недостатності коштів, складає 1649,6тис.грн. При цьому, неможливість виконання судового рішення, за поясненнями боржника, призведе до накладення арешту на рахунки підприємства, примусової реалізації його майна та, як наслідок, повної паралізації роботи медичної установи, що є неприпустимим в умовах введення воєнного стану та поширення епідемії, викликаної гострою респіраторною інфекцією Covid-19.

Наголошено, що враховуючи введення по всій території України воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, що призводить до численних втрат (загиблих та поранених) серед цивільного населення, а також ведення режиму надзвичайної ситуації внаслідок істотного розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну хворобу, спричинену Covid-19, зупинення роботи медичного закладу суперечитиме засадам статті 3 Конституції України, відповідно до якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Натомість, на підтвердження скрутного матеріального становища підприємства, КНП «Остерська міська лікарня» надало до матеріалів справи лише лист Остерської міської ради №533/03-09 від 25.07.2022, з пропозицією до боржника звернутись до суду із заявою про розстрочку виконання судового рішення в справі №927/197/22.

За частиною 1 статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

З аналізу статті 331 ГПК України, положення якої регулюють питання можливості надання відстрочки та розстрочки виконання рішення суду слідує, що законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочку виконання судового рішення в судовому порядку з об`єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Господарський суд повинен враховувати матеріальний стан обох сторін, їх фінансовий стан, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення щодо фізичних та юридичних осіб, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Для надання розстрочки виконання судового рішення суд встановлює у кожному конкретному випадку чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

Відповідно до статті 96 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, всім належним їй майном.

Стаття 42 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) визначає підприємництво як самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик господарську діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

При цьому, здійснення підприємницької діяльності на власний ризик означає покладення на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності.

Частина 2 статті 218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР).

Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду».

Враховуючи, що відстрочка та розстрочка судового рішення продовжує період відновлення порушеного права стягувача (в разі задоволення судом відповідних заяв), в цілях вирішення питання про можливість їх надання судом, а також визначення строку продовження виконання судового рішення, суди повинні брати до уваги закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, при цьому, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..». У системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі оправданої затримки виконання рішення суду залежить зокрема від складності виконавчого провадження, суми та характеру, присудженого до виконання. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки або розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період, без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Повноважний представник стягувача заперечував проти розстрочення виконання судового рішення. Звертав увагу суду, що КНП «Остерська міська лікарня» Остерської міської ради з моменту виникнення зобов`язання (опалювальний період 2020 - 2021 років) та подання позовної заяви до суду (лютий 2022 року) жодного платежу на користь ТОВ «Теплопостачінвест» не здійснило, що свідчить про недбале ставлення відповідача до своїх господарських зобов`язань, оскільки борг виник саме з вини останнього. Крім того, на момент набрання судовим рішенням законної сили (26.07.2022), в м. Острі та в Чернігівській області вцілому бойові дії не проводились, місто під окупацією не перебуває, в той час як Остерська міська лікарня функціонує в звичайному режимі.

Частиною 1 статті 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1 - 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року).

Збитковість діяльності та наявність у Підприємства заборгованості в істотному розмірі є результатом провадження відповідачем господарської діяльності як самостійним суб`єктом господарювання, ризики якої несе сама юридична особа, тому вказані обставини не є достатніми та безумовними підставами для розстрочки виконання судового рішення.

Мотивуючи заяву про розстрочення виконання судового рішення саме скрутним фінансовим становищем Підприємства, боржник не надав до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження наведених ним обставин, у той час як його заборгованість перед стягувачем у значному розмірі утворилась протягом опалювального періоду 2020 - 2021 року та існує до цього часу.

Заявником не подано до суду належних доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності (зокрема, в матеріалах справи відсутні фінансові звіти Підприємства за 2021 та ІІ півріччя 2022 роки; довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках, доказів відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення тощо).

Заявником також не надано доказів, що ті обставини, які на його думку, унеможливлюють виконання рішення суду на момент розгляду заяви про розстрочку зміняться та доказів здійснення заявником заходів для зміни таких обставин (стягнення в судовому порядку дебіторської заборгованості; подання будь-яких доказів на підтвердження можливості виконання рішення суду частинами протягом року тощо).

Одне лише посилання боржника на введення з 24.02.2022 по всій території України воєнного стану, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, а також дію на території України починаючи з березня 2020 року карантину, встановленого Урядом з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не є достатньою підставою для розстрочення виконання судового рішення в справі №927/197/22.

З урахуванням наведеного, суд, розглянувши заяву боржника дійшов до висновку, що останнім не надано доказів на підтвердження існування виключних обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, тому суд відмовляє у задоволенні заяви Комунального некомерційного підприємства «Остерська міська лікарня» Остерської міської ради щодо розстрочення виконання рішення суду від 29.06.2022 в справі №927/197/22.

Керуючись статтями 232, 234, 235, 255, 256, 331 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Комунального некомерційного підприємства «Остерська міська лікарня» Остерської міської ради () про розстрочку виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 29.06.2022 у справі №927/197/22, відмовити.

Копію ухвали направити сторонам у справі: ТОВ «Теплопостачінвест» (e-mail: ; e-mail: ); КНП «Остерська міська лікарня» Остерської міської ради (e-mail: ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в строки, визначені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний 08.08.2022

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко