УХВАЛА

28 липня 2022 року

м. Київ

Cправа № 916/2686/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В. Г. - головуючого, Банаська О. О., Картере В. І.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2022

у складі колегії суддів: Аленіна О. Ю. (доповідач), Поліщук Л. В., Філінюка І. Г.

та на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.11.2021

у складі судді Грабован Л. І.

про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до Приватного підприємства "Топрак"

про банкрутство

В С Т А Н О В И В:

13.10.2016 ухвалою Господарського суду Одеської області порушено провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства "Топрак" (далі - ПП "Топрак") за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" (далі - ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс"), розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дворніченка О. О.

19.01.2017 постановою Господарського суду Одеської області ПП "Топрак" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Дворніченка О. О.

12.09.2017 ухвалою Господарського суду Одеської області припинено повноваження арбітражного керуючого Дворніченка О. О. щодо виконання повноважень ліквідатора ПП "Топрак"; призначено ліквідатором ПП "Топрак" арбітражного керуючого Дарієнка В. Д.

18.01.2018 ухвалою Господарського суду Одеської області заяву арбітражного керуючого Дворніченка О. О. про дострокове припинення повноважень ліквідатора ПП "Топрак" задоволено; звільнено арбітражного керуючого Дворніченка О.О. від виконання повноважень ліквідатора ПП "Топрак"; призначено ліквідатором ПП "Топрак" арбітражного керуючого Дарієнка В. Д.

13.04.2018 постановою Одеського апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.01.2018 (про заміну ліквідатора) по справі № 916/2686/16 скасовано; справу № 916/2686/16 направлено до Господарського суду Одеської області для розгляду скарги комітету кредиторів на дії ліквідатора арбітражного керуючого Дворніченка О. О.; для розгляду заяви про припинення повноважень в якості ліквідатора арбітражного керуючого Дворніченка О. О.; для розгляду кандидатури від комітету кредиторів арбітражного керуючого Винниченка Ю. В. в якості ліквідатора; для розгляду заяви арбітражного керуючого Дарієнка В. Д. про призначення ліквідатором; тимчасове виконання обов`язків ліквідатора банкрута покладено на арбітражного керуючого Дарієнка В. Д. до вирішення господарським судом першої інстанції питання про призначення ліквідатора в установленому Законом порядку.

24.09.2018 ухвалою Господарського суду Одеської області звільнено арбітражного керуючого Дворніченка О. О. від виконання повноважень ліквідатора ПП "Топрак"; призначено ліквідатором ПП "Топрак" арбітражного керуючого Винниченка Ю. В.

15.04.2021 арбітражний керуючий Дарієнко В. Д. подав до суду першої інстанції звіт від 15.04.2021 (вх. №3-196/21 від 16.04.2021) про нарахування основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат в сумі 88 778, 13 грн за виконання ним повноважень ліквідатора у справі №916/2686/16 про банкрутство ПП "Топрак" в період з 12.09.2017 по 24.09.2018 та просив його затвердити.

24.11.2021 ухвалою Господарського суду Одеської області затверджено частково звіт арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за виконання ним повноважень у справі №916/2686/16 про банкрутство ПП "Топрак" за період з 12.09.2017 по 27.11.2017, з 18.01.2018 по 24.09.2018 у сумі 77 057, 20 грн. В іншій частині - відмовлено.

22.06.2022 постановою Південно-західного апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.11.2021 у справі №916/2686/16 залишено без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" залишено без задоволення.

12.07.2022 ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить звільнити ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" від сплати судового збору за подання касаційної скарги; зупинити дію постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 у справі №916/2686/16 та ухвали Господарського суду Одеської області від 24.11.2021 у справі №916/2686/16 до моменту їх перегляду в касаційному порядку; скасувати постанову Південно-Західного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 у справі №916/2686/16 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.11.2021 у справі №916/2686/16; прийняти нове рішення в межах справи №916/2686/16 за заявою вих. №02-2686/224 від 15.04.2021 арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича про погодження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди та залишити заяву без задоволення із підстав передчасності подання до суду або відмовити у задоволені заяви арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про погодження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди.

Під час вирішення питання щодо відкриття/відмови у відкритті касаційного провадження скаржник просить Суд врахувати, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, дана справа має виняткове значення для учасника справи; суди попередніх інстанцій не відносили цю справу до категорії малозначних, справа розглядалася за правилами загального позовного провадження, а отже оскаржувані рішення підлягають перегляду в касаційному порядку.

Скаржник вважає, що оскільки справа №916/2686/16 про банкрутство ПП "Топрак" була порушена у 2016 році та в ній не прийнято остаточне рішення, то до правовідносин у даній справі слід застосовувати норми ГПК України в редакції до 15.01.2020 в частині обмежень, які визначенні у пункті 2 частини 3 статті 287 ГПК України.

12.07.2022 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів Верховного Суду у складі: Пєскова В. Г. головуючого, Банаська О. О., Картере В. І.

18.07.2022 до Верховного Суду від арбітражного керуючого Дарієнка В. Д. надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", в яких останній просить Суд відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого не підпадають під об`єкти касаційного оскарження, визначені частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 916/2686/16 з огляду на таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII набрав чинності 21.04.2019, а введено його в дію з 21.10.2019.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, в редакції на момент прийняття судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови та прийняття судом касаційної інстанції даної ухвали, передбачено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений в частині третій статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя статті 3 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України", право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг на рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У даному випадку оскаржується постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2022, якою була переглянута ухвала Господарського суду Одеської області від 24.11.2021 у справі № 916/2686/16 про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого, можливість оскарження якої, у касаційному порядку не передбачено частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Такого ж висновку щодо застосування частини третьої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства дійшов Верховний Суд, зокрема в ухвалах від 24.01.2020 у справі № 917/966/15, від 18.11.2019 у справі № 910/26972/14, від 09.12.2019 у справі № 911/397/16, від 12.12.2019 у справі № 909/722/14, від 10.02.2022 у справі № 912/1324/16.

Таким чином, вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до процесу правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Щодо доводів скаржника про можливість касаційного оскарження у цій справі постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 та ухвали Господарського суду Одеської області від 24.11.2021, оскільки, на думку скаржника, ця справа розглядається за правилами загального позовного провадження та обмеження касаційного оскарження судових рішень, у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у даному випадку, не підлягають застосуванню, Верховний Суд зазначає таке.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17 зробила висновок про те, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи.

Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо.

Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, у межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване Кодексом України з процедур банкрутства, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у Господарському процесуальному кодексі України.

Порядок оскарження судових рішень у процедурах банкрутства врегульовано статтею 9 Кодексу України з процедур банкрутства (щодо першої групи судових рішень), а для спорів, які вирішуються в межах справи про банкрутство відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства друга група судових рішень) - статтями 255, 287 ГПК України. Така правова позиція неодноразово висловлювалась у судових рішеннях Верховного Суду, зокрема у постановах від 05.04.2021 у справі № 4/5007/33-Б-11, від 06.05.2021 у справі 910/2526/14, від 18.05.2021 у справі № 924/549/19, від 19.05.2021 у справі № 925/236/15.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (перша група судових рішень за висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17) можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Наведений в частині третій статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню окремо, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

Отже, у даному випадку, як вже зазначалося вище, предметом касаційного оскарження ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" є постанова та ухвала судів попередніх інстанцій про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого, яка стосується розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто судові рішення першої групи за висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, касаційне оскарження яких здійснюється з урахуванням положень статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином, положення ГПК України щодо касаційного оскарження судових рішень у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не підлягають, у такому випадку, застосуванню, а протилежні доводи касаційної скарги зводяться до невірного розуміння скаржником норм процесуального закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням викладеного, касаційна скарга ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.11.2021 у справі № 916/2686/16 не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, тому в її прийнятті слід відмовити з підстав передбачених пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 234, 235, пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 916/2686/16 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2022 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.11.2021 про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Пєсков

Судді О. Банасько

В. Картере