ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2022 р. м.Львів Справа №914/2071/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді І.Б. Малех

суддів Н.М. Кравчук

О.В. Зварич

секретар судового засідання Кришталь М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Феєрія Розваг, б/н від 28.12.2021 (вх. № апеляційного суду 01-05/10/22)

на рішення Господарського суду Львівської області від 30 листопада 2021 року (суддя Юркевич М.В., повний текст рішення складено та підписано 07.12.2021, м. Львів)

у справі №914/2071/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Феєрія Розваг, м. Стрий, Львівська область

до відповідача 1 Колективного підприємства Спец Енерго Сервіс, м. Стрий Львівська область

до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю Галицька інвентаризація нерухомості, м. Львів

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 Державного реєстратора Виконавчого комітету Стрийської міської ради Пошивак Зоряни Тарасівни

про визнання недійсним рішення загальних зборів інвесторів будівництва соціально-спортивно-оздоровчого комплексу, визнання недійсним розрахунку реальних часток об`єкта нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання недійсною заяви-згоди ТзОВ Феєрія Розваг, припинення права власності.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: не з`явились;

від відповідача 1: Дейнега В.С. керівник; Мундяк М.М. адвокат (ордер серія ВС №1124367 від 18.01.2022);

від відповідача 2: не з`явились;

третя особа: не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

08.07.2021 на розгляд Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Феєрія Розваг до відповідачів Колективного підприємства Спец Енерго Сервіс, Товариства з обмеженою відповідальністю Галицька інвентаризація нерухомості, м. Львів за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 Державного реєстратора Виконавчого комітету Стрийської міської ради Пошивак Зоряни Тарасівни про визнання недійсним рішення загальних зборів інвесторів будівництва соціально-спортивно-оздоровчого комплексу, оформленого протоколом від 20 липня 2015 року; визнання недійсним розрахунку реальних часток об`єкта нерухомого майна, серія та номер: 098-ЛВ, виданий 02.03.2016, видавник: Галицька інвентаризація нерухомості; визнання недійсною заяви-згоди ТзОВ Феєрія Розваг; скасування рішення про державну реєстрацію права власності (номер запису про право власності:16001991) на приміщення №9, 10, 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36 загальною площею: 720, 1 м. кв. , що знаходиться за адресою : Львівська область, м. Стрий , вул. Сколівська, будинок 9-К; припинення права власності КП «СпецЕнергоСервіс».

Дані позовні вимоги мотивовано тим, що рішення загальних зборів інвесторів будівництва соціально-спортивно-оздоровчого розважального комплексу, оформлене протоколом від 20.07.2015, а також документи, які стали підставою для проведення державної реєстрації об`єкта нерухомого майна, недійсними, такими, що не відповідають вимогам закону. Вказує, що загальними зборами ТОВ «Феєрія Розваг» не приймалося жодного рішення про погодження та надання повноважень директору Лойченко В.І. від імені товариства надати дозвіл на реєстрацію права власності на частину приміщень майнового комплексу (приміщення №9, 10, 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 30, 31,32, 33, 34, 35, 36) за КП «Спец-Енерго Сервіс»; директор Лойченко І.В. самовільно , без належних на те повноважень розпорядилася майном (майновими правами) належними ТОВ «Феєрія Розваг» та надала дозвіл на реєстрацію права власності. В обґрунтування даного посилається на п.9.6.4. статуту ТОВ «Феєрія Розваг», згідно якого директор має право вчиняти правочин, що не перевищують 25 000,00 грн. з одним контрагентом на день та чинити юридичні дії від імені товариства, давати доручення, відкривати та використовувати рахунки товариства в установах банків. Позивач вважає, що директором Лойченко І.В., при погодженні з відповідачем розподілу часток у майновому комплексі фактично було вчинено значний правочин з перевищення повноважень. В обґрунтування даного посилається на те, що відповідно до звіту оціночної компанії ТОВ «Галтекс Плюс» від 09.12.2020 про незалежну оцінку майнового комплексу, ринкова вартість об`єкта становить 30 720 747,00 грн. (66/100 частки у праві власності , власником якої є ТОВ «Феєрія Розваг» - 20 275 693,00 грн.; 34/100 частки у праві власності, власником якої є КП «Спец-Енерго Сервіс» - 10 445 054, 00 грн.).

Щодо похідних позовних вимог про визнання недійсним розрахунку реальних часток об`єкта нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання недійсною заяви-згоди ТзОВ «Феєрія Розваг» та про припинення права власності КП «Спец-Енерго Сервіс» на нерухоме майно, то позивачем такі теж мотивовані недійсністю рішення загальних зборів інвесторів будівництва від 20.07.2015, на підставі якого в подальшому було здійснено державну реєстрацію права власності за позивачем на частину майнового комплексу.

19.08.2021 позивачем на розгляд суду першої інстанції в порядку ст. 46 ГПК України подано заяву, згідно якої просить поряд з вище наведеним також припинити право власності КП «Спец Енерго Сервіс» на приміщення №9, 10, 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36 загальною площею: 720, 1 м. кв. , що знаходиться за адресою : Львівська область, м. Стрий , вул. Сколівська, будинок 9-К (Т-1, а.с.109-110).

Відповідач 1 КП «Спец Енерго Сервіс» у відзиві на позов заперечив позовні вимоги та керуючись положеннями ст. ст. 256, 257, 267 ЦК України просив застосувати позовну давність у даному спорі (Т-1, а.с.121-124).

11.10.2021 на розгляд суду першої інстанції поступила заява позивача, згідно якої просить визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити перебіг такого вказуючи на те, що дізнався про наявність оскаржуваного рішення у даній справі та інші документи, що стали підставою для реєстрації права власності майна за відповідачем в ході проведення інвентаризації майна ТОВ «Феєрія Розваг», яка проводилась у зв`язку із зміною директора товариства 01.09.2020, а також при ознайомленні з матеріалами справи №914/198/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Феєрія Розваг» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності (Т-1, а.с.182-185).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.11.2021 у справі №914/2071/21 в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Дане рішення мотивовано тим, що позивач частково сплачував орендну плату на користь відповідача 1. Крім цього після реєстрації права власності на майновий комплекс , протягом тривалого часу між юридичними особами співвласниками існували правовідносини, які свідчать про визнання ними часткового права власності одне одного на таке майно. Крім цього вказано, що схвалення позивачем реєстрації частки у праві власності за собою в розмірі 66/100 (1 407,4 кв. м.) також відображалось у поданні до податкових органів звітів з податку на нерухоме майно , в яких зазначалося про належність ТОВ «Феєрія Розваг» на праві власності саме частини майнового комплексу (податкові декларації на нерухоме майно з 2016 по 2020 роки). Законність державної реєстрації права власності на майновий комплекс була підтверджена рішенням Господарського суду Львівської області за результатами справи №914/198/21.

При цьому, судом при відмові в позові враховано заяву відповідача 1 про застосування до вимог позивача строку позовної давності, оскільки оскаржується рішення від 20.07.2015.

Щодо вимог про визнання недійсним розрахунку реальних часток об`єкта нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання недійсною заяви-згоди ТзОВ Феєрія Розваг та припинення права власності, то судом першої інстанції вказано, що відмова в задоволенні позовних вимог, в частині оскарження рішення загальних зборів інвесторів виключає задоволення інших вимог, які фактично випливають із такого рішення.

Позивач ТОВ «Феєрія Розваг», не погодившись з винесеним рішенням подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення Господарським судом Львівської області від 30 листопада 2021 у даній справі прийнято, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

- скаржник в своє обґрунтування посилається на п.9.4.1. статуту де передбачено , що збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 % голосів, а відтак збори учасників товариства на яких була присутня тільки директор такого не можуть бути повноважними на прийняття будь-якого роду рішень, тим паче на укладення правочинів від імені товариства. При цьому, вказує, що статут в редакції, чинній на момент підписання вищезгаданого протоколу, та який долучено до матеріалів справи був модельним;

- також скаржник з посиланням на ст. ст. 202, 626 ЦК України вказує, що оспорюваним рішенням директор ТОВ Феєрія Розваг» Лойченко І.В. самовільно, без належних на то повноважень розпорядився майном (майновими правами) належними товариству та надала дозвіл на реєстрацію права власності на приміщення №9, 10, 11, 12, 13, 16, 17, 18, 19, 21, 22, 23, 24, 25, 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36 за КП «Спец Енерго Сервіс», внаслідок чого останній отримав у власність нерухоме майно участі у будівництві якого останній не брав. Статут ТОВ «Феєрія Розваг» не містив положень, які надавали б директору товариства право самостійно укладати правочин , сума яких перевищує 25 000,00 грн. , а згідно оцінки вартість такого становить 10 445 054,00 грн. Відтак вважає, що рішення загальних зборів від 20.11.2015 є недійсним і даному суд першої інстанції оцінку не дав.

- скаржник посилається на неналежність та недопустимість доказів податкових декларацій з податку на нерухоме майно за 2016-2020 роки з підстав порушення ч.1 розділу V Порядку організації та взаємодії між структурними підрозділами органів Державної фіскальної служби при складанні, поданні та опрацюванні запитів на отримання публічної інформації.

Відповідно до цього, просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити.

Відповідач 1 КП «Спец Енерго Серіс» у відзиві заперечує доводи апеляційної скарги вказуючи на те, що модельний статут товариства (у період спірних правовідносин) затверджено постановою КМ України №1182 від 16.11.2011 із змінами відповідно до постанови КМ України №820 від 07.10.2015 і за змістом такого п.9.4.1. взагалі відсутній так як і п.9.6.4. якими на думку позивача обмежуються правомочності директора товариства. Посилання скаржника на неналежність та недопустимість доказів податкових декларацій з податку на нерухоме майно за 2016-2020 роки з підстав порушення ч.1 розділу V Порядку організації та взаємодії між структурними підрозділами органів Державної фіскальної служби при складанні, подання та опрацюванні запитів на отримання публічної інформації то вказує, що такі не можуть бути прийняті до уваги , оскільки регулюють саме надання інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Зазначає, що такі копії документів було отримано у відповідь за адвокатський запит поданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Щодо поважності причин пропуску строків позовної давності то вказує, що підтримує заперечення надані ним суду першої інстанції, зокрема покликання на висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 03.02.2016 у справі №6-75цс15 (аналогічна правова позиція викладена, як вказує відповідач у постановах Верховного Суду України від 19.08.2014 у справ №5013/492/12, від 02.09.2014 у справі №915/1437/13) де вказано, що для юридичної особи (суб`єкта підприємницької діяльності) як сторони правочину (договору) днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину (укладення договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Відповідно до цього, просить апеляційну скаргу ТО «Феєрія Розваг» залишити без задоволення, а оскаржуване рішення у даній справі без змін.

Позивач у відповіді на відзив, б/н від 31.03.2022 вказує, що ні чинне законодавство, ні статут ТОВ «Феєрія Розваг» не містили положень, які б відносини вирішення питань, пов`язаних з майновими правами товариства, зокрема питання щодо розпорядження майновими правами товариства, до компетенції виконавчого органу товариства, який сам по собі (без належного уповноваження його зборами учасників товариства) не уособлює власника цих прав. Відповідно вказує, що рішення зборів інвесторів будівництва соціально-спортивно-оздоровчого розважального комплексу , оформлене протоколом від 20 липня 2015 року є недійсним. Щодо податкових декларацій з податку на нерухоме майно за 2016-2020 роки то наголошує на тому, що такі є неналежними та недопустимими доказами , так як здобуті з порушенням вимог закону посилаючись на положення п.3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та п.63.12.ст. 63 Податкового кодексу України. При цьому наголошує, що додані податкові декларації подавались директорами ТО «Феєрія Розваг» , зокрема ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що входило до їхньої компетенції , а тому лише 01.09.2020 при проведенні інвентаризації майна (основних засобів, нематеріальних активів, коштів на рахунках та в касі товариства і інших товарно-матеріальних цінностей) ТОВ «Феєрія Розваг» , яка проводилась у зв`язку із зміною керівника (директора) товариства, було встановлено , що майновий комплекс за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Сколівська, буд. 9-К належить на праві спільної часткової власності КП «СпецЕнергоСервіс» (розмір частки 34/100) та ТОВ «Феєрія Розваг» (розмір частки 66/100). Щодо перебігу строку позовної давності то вказує, що правочин був вчинений двома директорами різних товариств, а саме директором ТОВ «Феєрія Розваг» та директором КП «СпецЕнергоСервіс». Жоден з учасників ТОВ «Феєрія Розваг» не був присутній при вчиненні такого правочину та більше того, не уповноважував директора на вчинення такого, а відтак день коли, ми довідались про порушення свого права не може збігати з днем вчинення правочину. Вказує, що лише 31.03.2021 (при ознайомленні з матеріалами справи №914/198/21) отримано було усі документи, на підставі яких відбулась державна реєстрація об`єкта нерухомого майна за відповідачем 1, а саме: майнового комплексу, загальною площею 2127,5 кв. м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , де було виявлено серед них такі, що видані з порушення закону, а відтак вважає, що перебіг позовної давності слід обчислювати з 01.04.2021. Відповідно до цього просить, скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 30.11.2021 у справі №914/2071/21 та прийняти нове, яким позовні вимоги - задоволити.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.01.2022 (головуючий суддя Малех І.Б., судді Кравчук Н.М., Кордюк Г.Т.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Феєрія Розваг, б/н від 28.12.2021 (вх. № апеляційного суду 01-05/10/22) на рішення Господарського суду Львівської області від 30 листопада 2021 року у справі №914/2071/21. Витребувано матеріали справи №914/2071/21 в Господарського суду Львівської області.

18.01.2022 в канцелярію апеляційного суду поступили матеріали справи №914/2071/21.

В подальшому ухвалою суду від 24.01.2022 призначено розгляд справи №914/2071/21 в судове засідання на 16.02.2022.

Ухвалами суду від 16.02.2022, 02.03.2022, 06.04.2022, 04.05.2022 розгляд справи відкладався в складі колегії головуючого судді Малех І.Б., суддів Н.М. Кравчук, Г.Т. Кордюк, з підстав наведених в таких.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Кордюк Г.Т.,на підставі розпорядження керівника суду №135 від 31.05.2022 проведено автоматизовану заміну складу суду для розгляду апеляційної скарги у справі №914/2071/21.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2022 склад колегії по розгляду справи №914/2071/21 визначено: головуючий суддя Малех І.Б., судді Кравчук Н.М., Зварич О.В.

Відтак, ухвалою суду від 01.06.2022 (головуючий суддя Малех І.Б., судді Кравчук Н.М., Зварич О.В.) розгляд справи відкладено на 22.06.2022, а в подальшому на 20.07.2022 з підстав наведених в ухвалах.

В судове засідання 20.07.2022 з`явились представники відповідача 1, які заперечили доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених у відзиві.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, судова колегія Західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Обставини справи.

15.05.2013 Мале колективне підприємство «Стрийський міський центр науково-технічної творчості молоді» (забудовник), з однієї сторони, та СПД ФО Дейнега Василь Степанович (інвестор 1), громадянин ОСОБА_4 (інвестор 2) та Стасів Андрій Васильович (інвестор 3) уклали інвестиційний договір будівництва об`єкта нерухомості №1, предметом якого є участь cторін у будівництві комплексу у м. Стрий по вул. Сколівська, 9 з отриманням у загальну пайову власність cторін відповідних часток у комплексі на умовах і в порядку, передбачених договором.

В подальшому, у зв`язку з необхідністю введення ще однієї сторони, ТОВ «Феєрія Розваг» (інвестора 4), для забезпечення його участі у будівництві комплексу та наділення його усіма правами та обов`язками згідно з умовами договору, 17.11.2014 був укладений додатковий договір до інвестиційного договору будівництва об`єкта нерухомості №1 від 15.05.2013.

Додатковою угодою від 19.05.2015 до інвестиційного договору будівництва об`єкта нерухомості №1 від 15.05.2013 було внесено зміни, а саме виключено з преамбули договору наступних сторін - інвестор 1, інвестор 2, інвестор 3, у зв`язку з невнесенням ними передбачених договором внесків та зобов`язань. Пунктом 3 погоджено, що з моменту підписання цього договору функції та обов`язки забудовника виконуватиме ТОВ «Феєрія Розваг» (позивач у даній справі), що також здійснюватиме інвестування власними силами та коштами в будівництво об`єкта нерухомості, а функції та обов`язки інвестора виконуватиме КП «Спец Енерго Сервіс» (відповідач у справі), що є правонаступником МКП «Стрийський міський центр науково-технічної творчості молоді».

20.07.2015 рішенням загальних зборів інвесторів будівництва спортивно-оздоровчого комплексу, оформленого протоколом, було погоджено між сторонами розподіл часток (приміщень) в збудованому комплексі.

09.08.2016 державним реєстратором Виконавчого комітету Стрийської міської ради Пошивак З.Т. було здійснено державну реєстрацію об`єкта нерухомого майна, а саме: майнового комплексу, загальною площею 2 127,5 кв.м., що знаходиться за адресою: 2127,5 кв. м., на праві спільної часткової власності за ТОВ «Феєрія Розваг» (розмір частки 66/100) та КП «Спец-Енерго Сервіс» (розмір частки 34/100).

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів реєстраційної справи, яка була об`єктом дослідження господарським судом в межах розгляду справи №914/198/21 - підставою для проведення державної реєстрації на майновий комплекс за обома сторонами були: інвестиційний договір від15.05.2013; додаткова угода до інвестиційного договору будівництва об`єкту нерухомості, серія та номер: б/н, виданий 19.056.2015, видавник: КП «Спец-Енерго Сервіс»; розрахунок реальних часток об`єкта нерухомого майна, серія та номер: 098-ЛВ, виданий 02.03.2016, видавник: Галицька інвентаризація нерухомості; 4.витяг з рішення Виконавчого комітету Стрийської міської ради, серія та номер: 18, виданий 28.01.2016; 5. технічний паспорт, серія та номер: 003655 від 23.06.2015; декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ЛВ15 від 16.07.2015р.

Позивач ТОВ «Феєрія Розваг», як в суді першої так і в апеляційній інстанції вважає, що рішення загальних зборів інвесторів будівництва соціально-спортивно-оздоровчого розважального комплексу , оформлене протоколом від 20.07.2015, а також , всі документи , які стали підставою для проведення державної реєстрації об`єкта нерухомого майна, недійсними , такими, що не відповідають вимогам закону. При цьому вказує, що загальними зборами ТОВ «Феєрія Розваг» не приймалось жодного рішення про погодження та надання повноважень директору Лойченко І.В. від імені товариства надавати дозвіл на реєстрацію права власності, в обґрунтування чого посилається на положення п.9.6.4. статуту ТОВ «Феєрія Розваг».

Вказує позивач на те, що директором ОСОБА_2 при погодженні з відповідачем розподілу часток у майновому комплексі фактично було вчинено значний правочин з перевищенням повноважень, в обґрунтування чого посилається на звіт оціночної діяльності ТОВ «Галтекс Плюс» від 09.12.2020 про незалежну оцінку майнового комплексу, ринкова вартість об`єкта оцінки становить 30 720 747,00 грн., з яких 66/100 частки у праві власності , власником якої є ТОВ «Феєрія Розваг» - 20 275 693,00 грн. ; 34/100 частки у праві власності , власником якої є КП «Спец Енерго Сервіс» - 10 445 054,00 грн.

Отже, відповідно до цього вважає, що директор ОСОБА_2 самостійно уклала правочин (яким надала дозвіл на реєстрацію права власності) сума якого становить 10 445 054,00 грн.

Щодо строку позовної давності, як і в суді першої, так і в апеляційній скарзі вказує про те, що дізнався про наявність оскаржуваного у даній справі рішення та інші документи, що стали підставою для реєстрації права власності майна за відповідачем в ході проведення інвентаризації майна ТОВ «Феєрія Розваг», яка проводилася у зв`язку із зміною директора товариства 01.09.2020, а також при ознайомленні з матеріалами справи №914/198/21 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Феєрія Розваг» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У відповідності до положень ст. ст. 92, 97 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.

Матеріалами справи встановлено, що виконавчим органом ТОВ «Феєрія Розваг» є директор, якою, станом на момент прийняття оскаржуваних рішень, була ОСОБА_2 . Діяльність директора товариства, як стверджує позивач, була врегульована у статуті, копію якого було долучено до матеріалів справи.

Пунктом 9.6.4. статуту (в редакції чинній на момент підписання протоколу загальних зборів інвесторів від 20.07.2015р.), на який скаржник посилається, як в суді першої, так і апеляційної інстанції, встановлено, що директор має право вчиняти правочини, що не перевищують 25 000,00 грн. з одним контрагентом на день, та чинити юридичні дії від імені товариства, давати доручення, відкривати та використовувати рахунки товариства в установах банків.

Оспорюючи рішення загальних зборів інвесторів будівництва, оформлене протоколом від 20.07.2015р., позивач покликається на те, що директор ТОВ «Феєрія Розваг» ОСОБА_2 , беручи участь в таких зборах інвесторів, та підписуючи від імені товариства рішення і протокол, діяла без повноважень загальних зборів учасників ТОВ «Феєрія Розваг».

Судом першої інстанції встановлено, що при підписанні протоколу загальних зборів інвесторів, директор ОСОБА_2 діяла без окремого доручення чи рішення загальних зборів учасників товариства, яке вона на той час представляла. Водночас, при цьому вірно відмічено, що відповідного застереження, щодо особливих умов можливої участі директора в загальних зборах інвесторів, ні в інвестиційному договорі, ні в поданому позивачем статуті товариства зазначено не було.

Однак, позивач вважає, що такі дії директора фактично призвели до вчинення ним значного правочину від імені юридичної особи, в порушення пункту 9.6.4. Статуту, які в подальшому стали підставою для реєстрації за відповідачем-1 права власності на частину приміщень майнового комплексу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач-1 ставив під сумнів редакцію долученого позивачем до матеріалів справи Статуту ТОВ «Феєрія Розваг», так як на представленій в матеріалах справи копії були відсутні відмітки про його реєстрацію, про що вказує і у відзиві на апеляційну скаргу. На вимогу суду першої інстанції, при дослідженні доказів надати для огляду оригінал такого статуту, позивач такого не представив. Не долучений такий і до матеріалів апеляційної скарги.

Відповідач-1, як в суді першої, так і в апеляційній інстанції звертає увагу суду на те, що протягом тривалого часу сторони фактично визнавали правовідносини, які виникли у них, як співвласників у праві спільної часткової власності на збудований майновий комплекс з частками 66/100 та 34/100 відповідно, що підтверджується існуванням між сторонами господарських відносин з приводу управління спільним майном. Крім того, оскаржуване позивачем рішення та дії директорів товариств фактично здійснювалися на виконання домовленості визначеної в інвестиційному договорі, який сторонами не оспорюється.

Позивач в апеляційній скарзі зазначив, що ТОВ «Феєрія Розваг», як юридична особа дізналося про те, що одним із співвласників майнового комплексу є відповідач-1 тільки при проведенні інвентаризації майна (основних засобів, нематеріальних активів, коштів на рахунках та в касі) ТОВ «Феєрія Розваг», яка проводилася 01.09.2020, у зв`язку зі зміною директора товариства, а також при ознайомленні з матеріалами справи №914/198/21, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 241 Цивільного кодексу України, встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Матеріалами справи встановлено, що з рішень Господарського суду Львівської області у справах №914/2349/20 та №914/12541/21, між сторонами існували договірні відносини оренди, відповідно до яких позивач орендував у відповідача-1 частину майнового комплексу площею 720,1 кв. м. на підставі договору оренди від 01.01.2019р. Таким чином, сторонами не заперечувалося належність їм на праві часткової власності майнового комплексу у частках 66/100 та 34/100.

При цьому, слід зазначити, що позивач частково сплачував орендну плату на користь відповідача-1.

Отже, з врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що після реєстрації права власності на майновий комплекс, протягом тривалого часу між юридичними особами-співвласниками існували правовідносини, які свідчать про визнання ними часткового права власності одне одного на таке майно.

Крім цього, схвалення позивачем реєстрації частки у праві власності за собою в розмірі 66/100 (1 407,4 кв. м.) також виражалося у поданні до податкових органів звітів з податку на нерухоме майно, в яких зазначалося про належність ТОВ «Феєрія Розваг» на праві власності саме частини майнового комплексу. З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив аргументи позивача про те, що йому не було відомо про реєстрацію права власності за товариством на частину комплексу. Зокрема, доводи позивача спростовуються наявними в матеріалах справи податковими деклараціями з податку на нерухоме майно з 2016 по 2020 роки.

Також, як вбачається з обставин справи, законність державної реєстрації права власності на майновий комплекс була підтверджена рішенням Господарського суду Львівської області за результатами розгляду справи №914/198/21 за позовом ОСОБА_1 (учасника ТОВ «Феєрія Розваг») до ТОВ «Феєрія Розваг» про скасування рішення про державну реєстрацію права власності. В даній справі, судом не було встановлено невідповідності прийнятого рішення про державну реєстрацію прав актам цивільного законодавства та порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

З матеріалів та обставин справи вбачається, що державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна відбулася 09.08.2016. Водночас, оскаржуване позивачем рішення загальних зборів інвесторів будівництва не було безпосередньою підставою для проведення державної реєстрації, оскільки державному реєстратору подавалося ряд документів, серед яких була декларація про готовність об`єкту до експлуатації від 15.07.2015 та розрахунок реальних часток об`єкта нерухомого майна.

Як вірно відмічено місцевим господарським судом, документи, що стали підставою для державної реєстрації права часткової власності на майновий комплекс виготовлялися на виконання інвестиційного договору, укладеного між сторонами від 15.05.2013 із відповідними змінами.

При цьому, зі змісту інвестиційного договору вбачається, що за наслідками будівництва сторони та забудовник отримують у загальну пайову власність частки у комплексі відповідно до вкладених інвестицій приведених у грошовий еквівалент.

Отже, відповідно до цього місцевим господарським судом вірно зроблено висновок про те, що здавши об`єкт в експлуатацію, сторони були усвідомлені про необхідність виділення часток в об`єкті, відповідно до інвестиційного договору, що і було зроблено. Даного скаржником в апеляційній скарзі не спростовано належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76,77 ГПК України.

Позивач, як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі вказує про те, що дізнався про реєстрацію часткового права власності лише 01.09.2020 в ході проведення інвентаризації майна товариства, однак як вбачається з обставин справи позивач впродовж тривалого часу після державної реєстрації активно здійснював свою господарську діяльність зазначаючи в різного роду документах, договорах саме належну йому частку в майновому комплексі, а саме 1 407,4 кв.м. із 2 127,5 кв.м. загальної площі. Крім того, судом першої інстанції вірно відмічено, що після державної реєстрації права власності позивачем було змінено директора ТОВ «Феєрія Розваг», однак позивач не навів, як в суді першої, так і апеляційної інстанції своїх доводів, щодо можливості бути обізнаним з фактами реєстрації права власності при зміні керівника товариства, оскільки саме тоді проводиться обов`язкова інвентаризація основних засобів.

З врахуванням наведеного суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані в апеляційній скарзі, що незважаючи на спірність оскаржуваного позивачем рішення загальних зборів інвесторів від 20.07.2015, сторонами в подальшому було вчинено дії на його визнання, як при підготовці документів на державну реєстрацію права власності, так і після неї.

Відтак, з огляду на наведене, вбачається відсутність порушеного права позивача спірним рішенням, а відтак в задоволенні клопотання відповідача 1 про застосування строків позовної давності в даній справі слід відмовити, виключивши з описової частини оскаржуваного рішення висновок суду про задоволення такого.

Скаржником в апеляційній скарзі не спростовано висновків, викладених в рішенні суду від 31.11.2021 в даній справі, а відтак в задоволенні такої слід відмовити.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Суд апеляційної інстанції вважає, що Господарський суд Львівської області ухвалив рішення від 30 листопада 2021 року у справі №914/2071/21, з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення, з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, рішення Господарського суд Львівської області від 30 листопада 2021 року у справі №914/2071/21 належить залишити без змін, апеляційну скаргу ТОВ «Феєрія Розваг» - без задоволення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у цьому випадку, суд апеляційної інстанції, не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Феєрія Розваг, б/н від 28.12.2021 (вх. № апеляційного суду 01-05/10/22) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 30 листопада 2021 року у справі №914/2071/21 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на ТОВ «Феєрія Розваг».

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

5. Матеріали справи №914/2071/21 повернути Господарському суду Львівської області.

Повний текст постанови складено та підписано 04.08.2022.

Головуючий суддя І.Б. Малех

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя О.В. Зварич